УХВАЛА

03 грудня 2020 року 
м. Київ

Справа №  911/658/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Стратієнко Л.В., Ткач І.В.,

розглянувши касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заворичі" 

на рішення Господарського суду Київської області
(суддя - Антонова В.М.)
від 30.06.2020

та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий - Поляк О.І., судді:  Калатай Н.Ф.,  Пономаренко  Є.Ю.)
від 29.10.2020

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Регіон-Козелець" 
до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заворичі" 
про стягнення 406 164,61 грн

та за зустрічним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заворичі" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Регіон-Козелець" 
про стягнення 582 829,13 грн,

ВСТАНОВИВ: 

Господарський суд Київської області рішенням від 30.06.2020 у справі № 911/658/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2020, задовольнив первісний позов та відмовив у задоволенні зустрічного позову.

19.10.2020 Сільськогосподарського ТОВ "Заворичі" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 30.06.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2020 у справі № 911/658/20 до суду касаційної інстанції, в якій просить скасувати ці судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках (пункт 9 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 цього Кодексу, учасники справи мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

08.02.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-IX.

Пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону від 15.01.2020 № 460-IX), зокрема, визначено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 - 2 102,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 988 993,74 грн (406 164,61 + 582 829,13), тобто касаційну скаргу подано у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 051 000,00 грн). 

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Скаржник визначає підставою касаційного оскарження судових рішень пункти 3 та 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, він стверджує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має для нього виняткове значення, оскільки від результату її розгляду залежить господарська діяльність зернового складу та принципи її ведення.

Водночас Сільськогосподарське ТОВ "Заворичі" не зазначає, з якого питання права, що міститься у касаційній скарзі, не сформовано єдину правозастосовчу практику, та у чому полягає фундаментальність його значення для формування такої практики.

Верховний Суд відхиляє доводи про винятковість значення цієї справи для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки заявник на обґрунтування залежності господарської діяльності зернового складу та принципів її ведення від результату розгляду скарги не надав жодних доказів. 

Таким чином, у цій справі відсутні виключні випадки, що є підставою для касаційного оскарження судових рішень у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зважаючи на конкретні обставини цієї справи та відсутність підстав, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Сільськогосподарського ТОВ "Заворичі" у справі № 911/658/20 згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись нормами статті 234, пункту 2 частини 3 статті 287, пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 911/658/20 за касаційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заворичі" на рішення Господарського суду Київської області від 30.06.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2020. 

2. Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заворичі" разом з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню. 

Головуючий                                                                                І. Кондратова

Судді                                                                                                 Л. Стратієнко

                                                                                                       І. Ткач