Ухвала
9 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 236/1016/19-ц
провадження № 61-17150ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця», в інтересах якого діє Лисаченко Дмитро Михайлович, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 2 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
ВСТАНОВИВ:
17 листопада 2020 року подана касаційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця», в інтересах якого діє Лисаченко Д. М., на рішення Печерського районного суду м. Києва від 2 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року, повний текст якої складено 7 жовтня 2020 року. 
Касаційна скарга подана на судові рішення, ухвалені у малозначній справі.
У касаційній скарзі заявник посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій не взято до уваги постанову Верховного Суду від 7 лютого 2020 року у справі № 236/396/18. 
Зазначені доводи заявника є істотними та підлягають перевірці за матеріалами справи, оскільки свідчать про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 
Доводи касаційної скарги свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу
(далі - ЦПК) України, для розгляду справи судом касаційної інстанції.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень мотивоване тим, що постанову суду апеляційної інстанції заявником отримано 16 жовтня 2020 року. До касаційної скарги на підтвердження зазначеного додано копію конверта, в якому Київським апеляційним судом заявнику направлено копію оскаржуваного судового рішення.
Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, щовказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень підтверджена наданим доказом, що свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин. 
Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення Акціонерному товариству «Українська залізниця» строку на касаційне оскарженнярішення Печерського районного суду м. Києва від 2 грудня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року, оскільки касаційна скарга поданазаявником протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії оскаржуваної постанови. 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» не відповідає зазначеним вимогам закону.
Заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, на постанови Верховного Суду і неповне з`ясування судами обставин справи, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою. 
За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, і надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи. 
Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити Акціонерному товариству «Українська залізниця» строк на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 2 грудня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року у цій справі.
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця», в інтересах якого діє Лисаченко Дмитро Михайлович, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 2 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року залишити без руху. 
Надати заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків. 
У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                         С. О. Карпенко