ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року 
м. Київ

Справа №  915/220/13-г 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Погребняка В.Я., Катеринчук Л.Й.,

учасники справи:
позивач - ліквідатор арбітражний керуючий Капінус А.А.;
відповідачі: 1) Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор" (боржник) та 2) ОСОБА_1 (громадянки Федеративної Республіки Німеччина);
кредитори: 1) Фізична особа-підприємець Маловічко Григорій Анатолійович, 2)  Товариство з обмеженою відповідальністю "Герсал", 3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Славутич", 4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Алкор ЛТД", 5) Фермерське господарство "Пилипенко В.М.", 6)  Вільнянська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, 7) Миколаївське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, 8) Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, 9) Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" від імені якого діє філія "Запорізьке регіональне управління Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", 10) Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", 11) Товариство з обмеженою відповідальністю "Вільнянськагропродукт", 12) Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Оліс ЛТД"; 
боржник - Українсько-німецьке спільне підприємство "Алкор"; 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" за вх. № 6048/2020 та ліквідатора Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор", арбітражного керуючого Капінуса А.А. за вх. № 6051/2020
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 
у складі колегії суддів: Філінюка І.Г. (головуючий), Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.
та на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2020 про залишення позовної заяви без розгляду
у складі судді Давченко Т.М.
у справі за позовом (заявою) ліквідатора Капінуса А.А.
до Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор" та ОСОБА_1 , громадянки Федеративної Республіки Німеччина
про застосування наслідків нікчемного правочину та повернення майна від третьої особи,
у межах справи про банкрутство Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор",

ВСТАНОВИВ:
Обставини справи 
1.          23.06.2015 постановою Господарського суду Миколаївської області у справі № 915/220/13-г припинено процедуру розпорядження майном Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор", визнано останнього банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор" призначено арбітражного керуючого Козлова В`ячеслава Олександровича.
2.          23.05.2019 ухвалою Господарського суду Миколаївської області призначено ліквідатором Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор" арбітражного керуючого Капінуса Андрія Анатолійовича, відхилено кандидатури арбітражних керуючих Штельманчука Михайла Сергійовича, Касаткіна Дениса Миколайовича, Чернеченка Дениса Альбертовича, припинено тимчасове виконання обов`язків ліквідатора Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор" арбітражним керуючим Козловим В`ячеславом Олександровичем, зобов`язано виконуючого обов`язки ліквідатора Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор" арбітражного керуючого Козлова В`ячеслава Олександровича в 10-ти денний строк з дня винесення цієї ухвали передати всі матеріали стосовно банкрутства Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор", всю наявну бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки, штампи та інші цінності ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Капінусу Андрію Анатолійовичу , докази чого невідкладно подати суду. 
3.          05.08.2020 ліквідатор Капінус А.А. та Публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" в межах названої справи про банкрутство звернулися до банкрута та ОСОБА_1 з позовом, в якому викладено такі вимоги: "1. Застосувати наслідки нікчемності правочину - повернути у власність Українсько-німецькому спільному підприємству "Алкор": нерухоме майно за адресою: Запорізька область, місто Вільнянськ, провулок Алкорівський, будинок 3, а саме: цех з виробництва біодизелю з лабораторією інв. № 28 площею 416,2 кв. м (літ.Б?-2); склад для зберігання рапсу площею 184,9 кв. м (літ. Ц); склад зберігання шрота рапсу площею 184,6 кв. м (літ. Ч); торговий павільйон площею 60,7 кв. м (літ. Ш); майстерня інв. №2 площею 120,9 кв. м (літ. Г); цех з виробництва пластикової тари та розливу, господарсько-побутовий корпус інв. №№ 4, 39 площею 515,0 кв. м (літ. А-2); склад готової продукції інв. № 15 площею 156,9 кв. м (літ. В); цех з виробництва сиропу, компресорний цех інв. № 22, 25, 26 площею 226,1 кв. м (літ. Н); склад для зберігання соняшника площею 233,9 кв. м (літ. Ф); контрольна вагова соняшникової олії площею 25,3 кв. м (літ. X); склад для зберігання олії площею 72,6 кв. м (літ. Н?); цех розливу в склотару та склад готової продукції, цех розливу соняшникової олії та оцту інв. № 28, 29 площею 558,3 кв. м (літ. Б, Б-2); цех з виробництва соняшникової олії інв. №30 площею 266,4 кв. м (літ. С-2); склад для зберігання насіння соняшника інв. № 31 площею 372,2 кв. м (літ. Т); котельня інв. № 27 площею 135,7 кв. м (літ. П); цех для гарячої фільтрації масла площею 77,6 кв. м (літ. Р). Стягнути з Відповідача 2 на користь Позивача 2 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 24  495 грн.".
4.          31.10.2019 ухвалою Господарського суду Миколаївської області відкрито провадження за вказаним позовом, а 28.01.2020 ухвалою, зокрема, закрито провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", як самостійного учасника процесу, - у зв`язку з наявністю такого, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
5.          28.01.2020 ухвалою Господарського суду Миколаївської області, після з?ясування судом того, що заява (позов) не містить доказів її оплати судовим збором, а саме - арбітражним керуючим Капінусом А.А., залишено заяву (позов) без руху, з посиланням на приписи частини сьомої статті 6 Закону України "Про судовий збір", якими встановлено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. 
6.          28.01.2020 ухвалою Господарського суду Миколаївської області встановлено заявнику строк для усунення недоліків заяви, - п?ять днів з дня отримання цієї ухвали. 
7.          07.02.2020 вказану ухвалу отримано арбітражним керуючим Капінусом  А.А., що підтверджується відповідним повідомленням про вручення. Таким чином, останнім днем строку на усунення недоліків заяви арбітражного керуючого Капінуса  А.А. було 12.02.2020 (включно).

Короткий зміст ухвали та постанови судів попередніх інстанцій 
8.          13.02.2020 ухвалою Господарського суду Миколаївської області заяву (позов) ліквідатора Капінуса А.А. до Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор" та ОСОБА_1 , громадянки Федеративної Республіки Німеччина про застосування наслідків нікчемності правочину та повернення майна від третьої особи ? залишено без розгляду на підставі частин одинадцятої-тринадцятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки заявником у строк, встановлений судом, не усунуто недоліки позовної заяви. 
9.          Не погодившись із вказаною ухвалою, ліквідатор Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор" - арбітражний керуючий Капінус А.А. та Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" звернулись до Південно-західного апеляційного господарського суду, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просили скасувати ухвалу суду першої інстанції повністю та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду позовної заяви.
10.          Скаржниками зазначено, що ухвалою суду від 26.09.2019 позовну заяву ліквідатора Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор" та Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" вже було залишено без руху на підставі не дотримання при її поданні положень статті 162 ГПК України щодо змісту позовної заяви, зазначена ухвала від 26.09.2019 про залишення позовної заяви без руху не містила жодних вказівок щодо недоліків оплати судового збору за подання позовної заяви, оскільки судовий збір за подання позовної заяви у встановленому розмірі та порядку вже було сплачено в повному обсязі в сумі 24 495 грн, про що у матеріалах справи (в додатках до позовної заяви) міститься оригінал відповідного платіжного доручення № 1КНО від 02.08.2019.
11.          За твердженнями апелянтів, норми діючого ГПК України не передбачають випадків залишення позову без розгляду у тому випадку, коли судовий збір був сплачений одним із співпозивачів у необхідному розмірі, а підготовче провадження у справі вже було відкрито.
12.          За висновками апеляційних скарг, позовна заява не містить жодних недоліків, судовий збір сплачено при поданні позовної заяви в повному обсязі, Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" не зверталося із заявою про повернення йому сплаченого ним судового збору, а сплата повторно судового збору за подання позовної заяви, щодо якої судовий збір вже було сплачено та провадження за позовною заявою відкрито (що, по суті, призведе до невиправданого задвоєння суми судового збору), не передбачено жодною нормою ГПК України.
13.          22.06.2020 постановою Південно-західного апеляційного господарського апеляційні скарги ліквідатора Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор" - арбітражного керуючого Капінуса А.А. та Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2020 у справі № 915/220/13-г залишено без змін. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на ліквідатора Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор" - арбітражного керуючого Капінуса А.А. та Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк". 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А.           Доводи осіб, які подали касаційні скарги 
14.          13.07.2020 (згідно з відміткою на конверті "Україна Експрес") Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2020 у справі №  915/220/13-г, справу направити для продовження розгляду позовної заяви до суду першої інстанції.
15.          У касаційній скарзі Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" підставами касаційного оскарження зазначено, зокрема, неврахування судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 11.12.2019 у справі № 752/4567/19, а саме: "Апеляційний суд не прийняв як доказ сплати судового збору квитанцію, оскільки у назві реквізиту "Платник" указано особу, яка не є стороною у справі і яка не подає апеляційну скаргу. Однак до поданої апеляційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору у необхідному розмірі. Окрім того, у назві реквізиту "Призначення платежу", зазначено, зокрема, номер справи, оскаржене рішення та особу, в інтересах якої подано скаргу. Суд касаційної інстанції вважає, що висновок суду апеляційної інстанції щодо неможливості прийняття квитанції як доказ сплати судового збору у зв`язку із зазначенням у ній платником іншої особи, а не учасника справи чи представника, а відтак і застосування наслідків невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, є обмеженням особи в доступі до суду, передбаченим статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.".
16.          16.07.2020 (згідно з відміткою на конверті "Укрпошта Стандарт") ліквідатором Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор" арбітражним керуючим Капінусом А.А. подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2020 у справі № 915/220/13-г, справу направити для продовження розгляду позовної заяви до суду першої інстанції.
17.          Ліквідатор Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор", арбітражний керуючий Капінус А.А. вказує, що судом першої інстанції було грубо порушено частину одинадцяту статті 176 ГПК України, оскільки залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі з підстав недодержання позивачами вимог статті 164 ГПК України (зокрема, через не надання суду доказів сплати судового збору) можливе лише у тому випадку, якщо вже після відкриття провадження у справі судом буде встановлено, що судовий збір не сплачено в необхідному порядку та розмірі.
18.          Однак, як стверджує скаржник, судовий збір було сплачено позивачами, та вказана обставина вже була встановлена судом при відкритті провадження у справі, а імперативні норми ГПК України не передбачають повторного залишення позову без руху вже після відкриття провадження у справі при відсутності недоліків сплати судового збору, на що судами попередніх інстанцій не звернуто жодної уваги.

Б.           Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
19.          07.09.2020 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційні скарги, в якому вона просить Суд касаційні скарги Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" за вх. № 6048/2020 та ліквідатора Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор", арбітражного керуючого Капінуса А.А. за вх. № 6051/2020 залишити без задоволення, а постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2020 у справі №  915/220/13-г залишити без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи
і висновків судів першої й апеляційної інстанцій
А.             Щодо суті касаційної скарги
20.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
21. Оцінивши доводи касаційних скарг та відзиву на касаційні скарги, здійснивши перевірку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних ухвали місцевого господарського суду про залишення позовної заяви без розгляду та постанови апеляційного господарського суду, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" за вх. № 6048/2020 та ліквідатора Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор" арбітражного керуючого Капінуса А.А. за вх. № 6051/2020 з огляду на таке.
22. Предметом касаційного оскарження є постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2020, якою переглянуто ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2020 у справі №  915/220/13-г про залишення без розгляду заяви (позову) ліквідатора Капінуса А.А. до Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор" та ОСОБА_1 , громадянки Федеративної Республіки Німеччина про застосування наслідків нікчемності правочину та повернення майна від третьої особи.
23.          Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатор Капінус А.А. та Публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" в межах справи про банкрутство № 915/220/13-г звернулись до банкрута та ОСОБА_1 з позовом про застосування наслідків нікчемності правочину.
24.          Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
25.          Відповідно до приписів частини сьомої статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.
26.          Судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі: подання позову одним позивачем до кількох відповідачів; об`єднання суддею в одне провадження кількох однорідних позовних вимог. 
27.          З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви додані докази сплати Публічним акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" судового збору, а саме - платіжне доручення № 1КНО від 02.08.2019 в сумі 24 495 грн (а.с. 10, т. 1).
28.          Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.09.2019 заяву ліквідатора Капінуса А.А. та Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" залишено без руху, у зв`язку з тим, що заява не містить викладення обставин щодо вжиття або невжиття заходів досудового врегулювання спору; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивачів про те, що ними не подано інших позовів до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.п. 6, 8, 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України). Встановлено заявникам строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання даної ухвали.
29.          Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 31.10.2019 було відкрито провадження за вказаним позовом. 
30.          Водночас, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28.01.2020, зокрема, закрито провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", як самостійного учасника процесу, - у зв`язку з наявністю такого, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
31.          Таким чином, єдиним позивачем (заявником) у справі є арбітражний керуючий Капінус А.А.
32.          Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, заява (позов) не містить доказів оплати її судовим збором арбітражним керуючим Капінусом А.А. Натомість, матеріали справи містять платіжне доручення від 02.08.2019 № 1КНО на суму 24 495 грн ? судовий збір, сплачений Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" за звернення до суду з даною заявою (позовом), провадження у справі стосовно вимог якого ухвалою від 28.01.2020 - закрито.
33.          Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
34.          В силу пункту 5 частини третьої статті 29 Бюджетного кодексу України судовий збір є одним з джерел формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів
35.          Згідно з частиною першою статті 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.
36.          Таким чином суспільні відносини по сплаті судового збору виникають між платником судового збору та відповідним органом Казначейства України.
37.          Отже, Публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", яке до винесення судом ухвали від 28.01.2020 також мало статус позивача за заявою про застосування наслідків нікчемності правочину, має право на повернення сплаченої суми судового збору за його клопотанням, що у свою чергу тягне за собою обов`язок органу Державного казначейства повернути йому суму сплаченого судового збору.
38.          Водночас, колегія суддів звертає увагу, що ні Бюджетним кодексом України, ані Законом України "Про судовий збір" не передбачено можливості зарахування судового збору, сплаченого одним із співвідповідачів у рахунок зобов`язання другого співвідповідача сплатити судовий збір.
39.          ГПК України, встановлюючи стадійність здійснення правосуддя у господарському судочинстві встановлює послідовний порядок відкриття провадження у справі, передумовою якого є сплата судового збору позивачем у належному порядку та розмірі.
40.          При цьому ГПК України виключає можливість здійснення судочинства без оплати судового збору, окрім випадків звільнення від сплати судового збору, тому ліквідатор Капінус А.А. зобов`язаний був оплатити судовим збором поданий ним позов.
41.          У зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про залишення заяви ліквідатора Капінуса А.А. без руху, з встановленням строку для усунення недоліків, а саме: протягом п`яти днів з дня отримання ліквідатором Капінусом А.А. ухвали від 28.01.2020 надати докази сплати судового збору за подання заяви про застосування наслідків нікчемності правочину. 
42.          Вказану ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 28.01.2020 арбітражний керуючий Капінус А.А. отримав 07.02.2020, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення, а, отже, мав усунути недоліки заяви до 12.02.2020 включно. 
43.          За змістом частини першої статті 176 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.
44.          Разом із тим суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (ч.ч. 11, 12, 13 ст. 176 ГПК України).
45.          Відповідно до пункту 8 частини першої статті 226 зазначеного Кодексу суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.
46.          У частині другій статті 185 ГПК України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.
47.          Водночас колегія суддів зазначає, що у цьому випадку суд першої інстанції не вирішував спір по суті, справа перебувала на стадії підготовчого провадження. 
48.          Отже, саме не усунення ліквідатором Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор" арбітражним керуючим Капінусом А.А. у встановлений судом строк недоліків позовної заяви, свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, а саме статтям 164, 172, 173 ГПК України, і є підставою для залишення позову без розгляду відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 226 ГПК України. 
49.          З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про залишення позову ліквідатора Капінуса А.А. без розгляду, у зв`язку з не усуненням арбітражним керуючим Капінусом  А.А. недоліків позовної заяви в частині сплати судового збору у встановлений судом строк.
50.          Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
51.          У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб.
52.          У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом. Відповідно, суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.
53.          Разом з тим, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі №  911/1106/16 від 31.05.2017, постанові Верховного Суду у справі №  6/6 від 27.02.2018, з висновками яких погоджується Касаційний господарський суд.
54.          З огляду на викладені правові норми та практику Європейського суду з прав людини щодо питання тлумачення і застосування пункту 1 статті 6 Конвенції, колегія суддів зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним, і встановлені законодавством процесуальні правила мають бути дотримані сторонами у справі. Зокрема, передбачена положеннями ГПК України, Закону України "Про судовий збір" сплата судового збору за подання позовної заяви не може вважатися обмеженням доступу до суду.

Б. Висновки щодо застосування норми права
55.          Відповідно до приписів частин одинадцятої-тринадцятої статті 176 ГПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

В.           Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
56.          Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що постанова суду апеляційної інстанції та ухвала місцевого господарського суду у справі прийняті з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.
57.          Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України, касаційні скарги Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" за вх. № 6048/2020 та ліквідатора Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор", арбітражного керуючого Капінуса А.А. за вх. № 6051/2020 підлягають залишенню без задоволення, а прийняті у справі постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 та ухвала Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2020 - залишенню без змін.

Г.           Розподіл судових витрат
58.          У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційних скарг та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення Суд покладає на скаржників витрати зі сплати судового збору за подання касаційних скарг.

          Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

П О С Т А Н О В И В :
1.          Касаційні скарги Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" за вх. № 6048/2020 та ліквідатора Українсько-німецького спільного підприємства "Алкор", арбітражного керуючого Капінуса А.А. за вх. № 6051/2020 залишити без задоволення. 
2.          Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2020 у справі №  915/220/13-г залишити без змін.
3.          Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          В. Пєсков
Судді                                                                                                    В. Погребняк
                                                                                                    Л. Катеринчук