ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року

м. Київ
справа № 353/894/16-а
провадження № К/9901/34550/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Бевзенка В.М., Берназюка Я.О., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про часткове скасування рішення, визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області у складі судді Луковкіної У.Ю. від 23 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Большакової О.О., Глушка І.В., Макарика В.Я. від 18 травня 2017 року, 

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про часткове скасування рішення, визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, в якому, з урахуванням уточнень, просив:
- визнати частково неправомірним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 7 вересня 2016 року № 148, в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу періодів його роботи у приватного підприємця ОСОБА_2 з 24 червня 2005 року по 28 березня 2012 року включно та з                      29 березня 2012 року по 16 листопада 2012 року включно на посаді коваля ручного кування;
- визнати неправомірними дії Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 у відповідності до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов`язати Тлумацьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , починаючи з 15 червня 2016 року, пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1, відповідно до пункту  «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до пільгового трудового стажу періоди його роботи           у приватного підприємця ОСОБА_2 з 24 червня 2005 року по 28 березня 2012 року включно та з 29 березня 2012 року по 16 листопада 2012 року включно на посаді коваля ручного кування. 

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано частково неправомірним та скасовано рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за № 148 від 7 вересня 2016 року, в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу періодів його роботи у приватного підприємця ОСОБА_2 з 24 червня 2005 року по 28 березня 2012 року включно та з                     29 березня 2012 року по 16 листопада 2012 року включно на посаді коваля ручного кування.
Визнано неправомірними дії Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 у відповідності до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язано Тлумацьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , починаючи з 15 червня 2016 року, пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до пільгового трудового стажу періоди його роботи           у приватного підприємця ОСОБА_2 з 24 червня 2005 року по 28 березня 2012 року включно та з 29 березня 2012 року по 16 листопада 2012 року включно на посаді коваля ручного кування.

3. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що первинна атестація робочих місць ПП ОСОБА_2 за посадою коваля ручного кування була проведена 30 квітня 2009 року, відтак, в силу положень пункту 4.4 Порядку         № 383, позивачу підлягає зарахування до пільгового стажу п`ятирічний період роботи до дати видання наказу про результати проведення атестації, а також період роботи впродовж наступних п`яти після затвердження її результатів наказом № 2 від 30 квітня 2009 року. Оскільки згідно з Порядком № 383 до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року, та період роботи до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації, вперше проведеної до                   21 серпня 1997 року, впродовж наступних 5 років, а позивач виконував роботу у ПП ОСОБА_2 , яка передбачена списком № 1 у особливо шкідливих умовах праці у період з 24 червня 2005 року по 28 березня 2012 року, та з 29 березня 2012 року по 16 листопада 2012 року, атестація робочого місця якого вперше відбулась 30 квітня 2009 року, підстави для неврахування зазначеного періоду його роботи у ПП ОСОБА_2 до пільгового стажу відсутні.
На час звернення з заявою до відповідача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 позивач досяг 51 року, його загальний трудовий стаж перевищував 25 років, пільговий стаж становив не менше 9 років, що підтверджується записами в трудовій книжці, матеріалами справи, в т.ч. проведеними атестаціями робочого місця позивача та іншими документами, суди дійшли висновку, що відповідачі помилково вважають  відсутнім у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Тлумацьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно записів в трудових книжках ОСОБА_1 у період з 1 вересня 1980 року по 20 липня 1983 року навчався в Стрийському середньому професійно-технічному училищі № 35; з 21 липня 1983 року по 10 серпня 1983 року  працював слюсарем КІПіА ремонтно-прокатного цеху 4 розряду; з 2 вересня 1983 року по 29 червня 1990 року працював в Коломийському заводі комплектно-розподільчих устаткувань на посаді слюсара, заливщика компаунда, електромонтером; з 7 липня 1990 року по 24 серпня 2004 року працював ковалем в колгоспі «Шлях Ілліча» (14 березня 1991 рок у перейменовано на СП «Дністер», 5 січня 1996 року перейменовано на ЗАТ «Дністер», 3 травня 1999 року перейменовано на ССВ «Дністер»,         21 лютого 2000 року перейменовано на ПА «Дністер»); з 16 вересня 2004 року по 21 червня 2005 працював ковалем у ТзОВ «Юлія ЛТД»; з 24 червня 2005 року по 28 березня 2012 року та з                      29 березня 2012 по 16 листопада 2012 року працював ковалем ручної ковки в підприємця ОСОБА_3 ; з 27 листопада 2012 року по 24 серпня 2013 року перебував на обліку в Тлумацькому РЦЗ Івано-Франківської області; з 1 липня 2015 рок працює на посаді коваля                 ТзОВ «Юлія ЛТД».

6. 15 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою та відповідними документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1. Оскільки на момент звернення позивача до Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з вказаною заявою ОСОБА_2 припинила підприємницьку діяльність, це позбавило позивача можливості надати до Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України                       Івано-Франківської області додаткові документи на підтвердження його трудового стажу та зайнятості протягом повного робочого дня.

7. Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 7 вересня 2016 року № 148 позивачу було відмовлено у підтвердженні пільгового стажу з 22 серпня 1992 року по 15 грудня 1999 року, у зв`язку з відсутністю матеріалів про результати атестації робочих місць за умовами праці, які б відповідали нормам чинного законодавства, та з 24 червня 2005 року по 28 березня 2012 року, з 29 березня 2012 року по                  16 листопада 2012 року, оскільки підтверджуються договірні відносини між заявником та суб`єктом підприємницької діяльності, а не зайнятість протягом повного робочого дня в підприємстві чи організації.

8. Вказаним рішенням підтверджено лише стаж роботи позивача на пільгових умовах за період роботи ковалем ручного кування з 15 липня 1990 року по 21 серпня 1992 року.

9. Тлумацьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області листом від 20 вересня 2016 року № 3355/03 повідомило ОСОБА_1 про відмову у  призначенні пенсії на пільгових умовах.

10. Вважаючи рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах незаконним, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

11. Касаційна скарга обґрунтована тим, що згідно із пунктами 6, 7 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від                      1 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць передбачає: 
установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; 
санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; 
комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; 
установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; 
обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими особливо важкими) умовами праці;
визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; 
складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників;
аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці. 
Санітарно-гігієнічні дослідження факторів виробничого середовища і трудового процесу проводяться санітарними лабораторіями підприємств і організацій, атестованих органами Держстандарту і МОЗ за списками, що узгоджуються з органами Державної експертизи умов праці, а також на договірній основі лабораторіями територіальних санітарно-епідеміологічних станцій. 
Скаржник зазначає, що визначити умови праці ОСОБА_1 під час судового розгляду неможливо. 

12. Відзиву на касаційну скаргу Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року ОСОБА_1 та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

14. Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

15. Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

16. Питання призначення пенсій на пільгових умовах деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383.

17. Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

18. Згідно із пунктом 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

19. Пунктом 4.4 Порядку № 383 встановлено, що якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання  наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. 

20. Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

21. Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

22. За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

23. Аналіз зазначених нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 1 після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів.
У  випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств.
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

24. Згідно трудових книжок позивача,   ОСОБА_1 у період з 1 вересня 1980 року по 20 липня 1983 року навчався в Стрийському середньому професійно-технічному училищі № 35; з 21 липня 1983 року по 10 серпня 1983 року  працював слюсарем КІПіА ремонтно-прокатного цеху 4 розряду; з                    2 вересня 1983 року по 29 червня 1990 року працював в Коломийському заводі комплектно-розподільчих устаткувань на посаді слюсара, заливщика компаунда, електромонтером; з 7 липня 1990 року по 24 серпня 2004 року працював ковалем в колгоспі «Шлях Ілліча» (14 березня 1991 рок у перейменовано на СП «Дністер», 5 січня 1996 року перейменовано на ЗАТ «Дністер», 3 травня 1999 року перейменовано на ССВ «Дністер», 21 лютого 2000 року перейменовано на ПА «Дністер»); з 16 вересня 2004 року по 21 червня 2005 працював ковалем у ТзОВ «Юлія ЛТД»; з 24 червня 2005 року по 28 березня 2012 року та з 29 березня 2012 по 16 листопада 2012 року працював ковалем ручної ковки в підприємця ОСОБА_3 ; з 27 листопада 2012 року по 24 серпня 2013 року перебував на обліку в Тлумацькому РЦЗ Івано-Франківської області; з 1 липня 2015 рок працює на посаді коваля ТзОВ «Юлія ЛТД».

25. Наказом ПП ОСОБА_2. №1 від 27 квітня 2009 року утворено атестаційну комісію по підготовці і проведенню атестації робочих місць за умовами праці.

26. 30 квітня 2009 року ПП ОСОБА_2 було видано наказ № 2, яким підтверджено результати атестації робочих місць за умовами праці, та підтверджено право на пільги та компенсації за роботу в шкідливих умовах праці працівникам закладу, а саме ковалю ручного кування (список № 1 розділ ХІ «оброблення металу» за позицію 11.2а), встановлено доплату до тарифних ставок, окладів 20% та надано відпустку за шкідливі умови праці (згідно постанови Кабінету Міністрів України № 679 від 13 травня 2003 року) 7 календарних днів.

27. Згідно «Карти фотографії робочого дня» від 30 квітня 2009 року відображено тривалість робочого дня, а саме з 8.00 год. до 17.00 год. та навантаження під час роботи.

28. В «Карті умов праці» професії «коваль ручного кування» проведено оцінку факторів виробничого середовища та трудового процесу, оцінку технічного та організаційного рівня та підтверджено атестацію робочого місця, із зазначенням пільг та компенсацій.

29. Згідно Висновку експертизи проведеної у квітні 2009 року атестації за умовами праці робочих місць ПП ОСОБА_2 від 18 травня 2009 року № 4721  Державною експертизою умов праці було підтверджено, що атестація за умовами праці робочого місця за професією «коваль ручного кування» проведена з дотриманням вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 442 від                          1 серпня 1992 року. Також зазначено про правомірність встановлення пільгового пенсійного забезпечення за списком №1.

30. Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 та Методичними рекомендаціями.

31. Основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

32. Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. 

33. Так, згідно з статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

34. У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

35. Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

36. За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

37. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

38. При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до списку № 1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

39. Суд наголошує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

40. Частинами 1, 2  статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

41. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

42. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

43. Сукупність правових норм дозволяє дійти висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

44. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

45. Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. 
Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

46. Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

47. Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19 лютого 2020 року сформулювала правовий висновок, згідно якого особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах списком          № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1.

48. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

49. Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

50. Відтак Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 у справі                                     № 520/15025/16-а відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від          25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14 щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

51. Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи у приватного підприємця ОСОБА_2 з 24 червня 2005 року по 28 березня 2012 року включно та з 29 березня 2012 року по 16 листопада 2012 року включно на посаді коваля ручного кування.

52. Враховуючи зазначене, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про неправомірність рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за № 148 від 7 вересня 2016 року, в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу періодів його роботи у приватного підприємця ОСОБА_2 з 24 червня 2005 року по 28 березня 2012 року включно та з                     29 березня 2012 року по 16 листопада 2012 року включно на посаді коваля ручного кування.
Визнано неправомірними дії Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду та зобов`язання Тлумацького об`єднаного  управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , починаючи з 15 червня 2016 року, пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

53. За таких обставин, колегія суддів дійшла, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від           18 травня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

          Суддя-доповідач          Н.В.     Коваленко

         Судді                                                                                                                 В.М.     Бевзенко 

                                                                                                                                       Я.О.     Берназюк