У х в а л а  
 
27 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 607/1220/19
провадження № 61-17351 ск 20
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5», ОСОБА_2 , третя особа-  ОСОБА_3 , про зобов`язання передати нерухоме майно та документи, згідно переліку, 
 
В с т а н о в и в:
 
20 листопада 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року, і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.
 
Статтею 390 ЦПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження, і представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , порушує клопотання про поновлення цього строку, зазначаючи про отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду 23 жовтня 2020 року.
 
Однак, заявником не було додано до матеріалів касаційного провадження жодних доказів (документів) на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження з підстав, зазначених у його клопотанні, що вказує на необґрунтованість заявленого ним клопотання та неповажність причин пропуску строку на касаційне оскарження.
 
Отже, ОСОБА_1 необхідно надати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року.
 
У порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено чітко та належним чином підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
                       
Як убачається із касаційної скарги, заявник оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій, визначені в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України.
 
У частині другій статті 389 ЦПК України зазначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні; у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати до суду належним чином оформлену касаційну скаргу із зазначенням у ній, крім іншого, чітко та належним чином підстави (підставу) касаційного оскарження, визначені в пунктах 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
У порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) та місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) всіх учасників справи, зокрема, третьої особи ОСОБА_3 , а також не зазначено засоби зв`язку та адресу електронної пошти ОСОБА_1 , і не вказано про їх відсутність.
 
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги додаються її копії відповідно до кількості учасників справи.
 
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно надати до суду належним чином оформлену касаційну скаргу, яка має бути подана до суду із доданими до неї копіями у відповідній кількості для інших учасників справи.
 
У порушення вимог 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі.
 
Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).
 
У разі подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт перший пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).
 
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня            2019 року становив 1 921,00 грн.
 
Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі подання позовної заяви одночасно майнового та немайнового характеру, судовий збір сплачується за ставками щодо вимог майнового та немайнового характеру. У разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
У відповідності до змісту касаційної скарги, ОСОБА_1 оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови у задоволенні немайнової вимоги (зобов`язання передати документи), а тому відповідно ОСОБА_1 має надати докази оплати судового збору за подання даної касаційної скарги, з урахуванням оспорюваної немайнової вимоги, в сумі 1 536,80 грн ( 1 921,00*0,4*200%).
                                         
Крім цього, ОСОБА_1 також оскаржує повністю рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови у задоволенні вимоги позивача майнового характеру - зобов`язання передати у власність квартиру (оскільки згідно даної вимоги позивач отримає від відповідача матеріальний об`єкт, що має певну вартість, яка відповідно до змісту пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України є ціною відповідного позову, розмір якого визначається вартістю спірного майна - квартири), а тому ОСОБА_1 за подання даної касаційної скарги, в частині оспорюваної майнової вимоги, має надати докази оплати судового збору, суму якого необхідно самостійно розрахувати, виходячи із вартості спірного майна (квартири), враховуючи оплачену суму судового збору, та згідно вимог Закону України «Про судовий збір», і на підтвердження надати до суду докази його вартості.
 
До касаційної скарги заявником додано квитанцію від 19 листопада        2020 року, про сплату судового збору в сумі 3 072,00 грн.
 
Таким чином, за подання касаційної скарги ОСОБА_1  має доплатити судовий збір щодо оспорюваної майнової вимоги згідно Закону України «Про судовий збір», з урахуванням вже сплаченої суми судового збору в розмірі 1 535,20 грн (3 072,00-1 536,80) і вартості спірного майна (квартири), надавши при цьому докази його вартості.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати до суду оригінал документа, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
 
Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки.
 
На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
У х в а л и в:
 
Залишити без руху касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до       22 грудня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі неподання заяви для поновлення строку касаційного оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
 
У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          В. М. Ігнатенко