Ухвала
Іменем України 
2 листопада 2020 року
м. Київ
провадження № 51-5282 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –       ОСОБА_1 ,
суддів:                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2020 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 1 жовтня 2020 року. 
Суть питання та встановлені судом обставини
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку постановлених відносно нього судових рішень, просить їх скасувати й призначити новий розгляд у суді першої інстанції, та зупинити виконання вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2020 року.
Мотиви Суду
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі і  наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, оскаржує фактичні обставини справи, не погоджується з оцінкою доказів та визнання їх недопустимими. Проте, зі змісту судових рішень вбачається, що судовий розгляд кримінального провадження було проведено згідно ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів, так як обставини ніким не оспорювалися. 
Засуджений просить надати оцінку та визнати недопустимими докази, які не були предметом дослідження місцевим і апеляційним судами та не покладені в основу вироку. 
Суд звертає увагу, що у разі застосування ч.3 ст. 349 КПК України сторони позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися.
Заслуговує на увагу той факт, що наведені у касаційній скарзі доводи засудженого ОСОБА_4 із їх обґрунтуванням є аналогічними із тими, що були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.
Ураховуючи викладене, керуючись  ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу засудженого без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2020 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 1 жовтня 2020 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                            ОСОБА_3