У Х В А Л А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року                                                               м. Київ
 
справа № 757/12326/19
 
провадження № 22-ц/824/11267/2020
 
Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
Іванової І.В. (суддя-доповідач), Сушко Л.П., Сліпченка О.І. 
             
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 березня 2019 року  у складі судді Григоренка І.В., про повернення заяви  ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Військової прокуратури Київського гарнізону, Державної казначейської служби України про зобов`язання вчинити дії, -
 
в с т а н о в и в:
 
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Держави Україна в особі Військової прокуратури Київського гарнізону, Державної казначейської служби України, в якому просив визнати факт щоденного і безперервного порушення його прав, свобод і інтересів, що пов`язані із обмеженням його доступу до помешкання у гуртожитку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати неефективним досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42018110350000101, у зв`язку із чим стягнути на його користь за рахунок коштів державного бюджету України компенсацію за нанесену йому моральну та матеріальну шкоду у розмірі 197 798 грн.
18 березня 2019 року позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України звільнити прохід до кімнати № 3, в якій він проживав до 06 червня 2018 року, та надати йому можливість забрати особисті документи, адвокатські досьє та необхідні медичні прилади.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 березня 2019 рокузаяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду,  ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою його заяву про забезпечення позову задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що ним у прохальній частині заяви чітко прописана вимога щодо заходу забезпечення позову, яка, на його думку, узгоджується з п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК.
Вважає, що висновок суду першої інстанції про неможливість розгляду і вирішення судом заяви від 18 березня 2019 року через її недоліки не відповідає обставинам справи.
Відповідачі правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,  дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає необхідним залишити її без задоволення з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про повернення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, вона не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України, а саме, у заяві не зазначено захід забезпечення позову, який належить застосувати, з урахуванням положень ст. 150 ЦПК України, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2019 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову, яку обґрунтував тим, що внаслідок триваючого кримінального правопорушення, досудове розслідування якого здійснюється у кримінальному провадженні № 42018110350000101, його обмежено, окрім іншого, у доступі до особистих документів та речей.
Зі змісту поданої  ОСОБА_1 заяви про забезпечення позовувбачається, що в ній не зазначено захід забезпечення позову, який належить застосувати, а також не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Крім того, у заяві про забезпечення позову заявник також просить залучити до участі у справі в якості третьої особи Військову частину НОМЕР_1 НГУ.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Частиною 3 цієї статті передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскільки заява ОСОБА_1  про забезпечення позову повною мірою не відповідає вимогам процесуального закону щодо форми і змісту, то місцевий суд постановив законну і обґрунтовану ухвалу про повернення цієї заяви на підставі ст. 153 ЦПК України.
Посилання ОСОБА_1  в апеляційній скарзі на те, що ним у прохальній частині заяви прописана вимога щодо заходу забезпечення позову, яка узгоджується з п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК є безпідставними, оскільки такий вид забезпечення позову застосовується у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин. В даному випадку  ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Держави Україна в особі Військової прокуратури Київського гарнізону, Державної казначейської служби України про надання судового захисту праву на ефективний засіб юридичного захисту та відшкодування шкоди завданої обмеженням цього права.  
При цьому, колегія суддів враховує, що процесуальним законодавством не передбачено право суду залишити заяви про забезпечення позову без руху у разі існування недоліків такої заяви, і суд має вичерпний перелік процесуальних дій, які він може вжити за наслідком розгляду заяви на підставі ст. 153 ЦПК України, крім того чинним законодавством не обмежено право особи звернутися із заявою про забезпечення позову повторно.
Інші доводи скарги також не спростовують висновків суду, тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.
Керуючись ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах,
 
у х в а л и в:
 
Апеляційну ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 березня 2019 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:                                                                              

 
Судді: