ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.004837 пров. № А/857/4090/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:                                                    Кухтея Р.В.
суддів:                                                                      Носа С.П., Шевчук С.М.
з участю секретаря судового засідання:            Смолинця А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року (ухвалене головуючим-суддею Кузаном Р.І., час ухвалення судового рішення 13 год 19 хв у м. Львові, час складання повного тексту судового рішення 08 січня 2020 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі – ГУ НП у Львівській області, відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП у Львівській області №2465 від 13.08.2019 «Про застосування дисциплінарних стягнень та зменшення премії працівникам поліції Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області» в частині застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП у Львівській області №570 о/с від 30.08.2019 про звільнення його зі служби в поліції, поновити на службі в Національній поліції на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області та стягнути з ГУ НП у Львівській області на його користь середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 30.08.2019 по день фактичного поновлення на службі.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 позов було задоволено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ НП у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій через невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що службове розслідування відносно ОСОБА_1 відповідно до вимог Дисциплінарного статуту у строк, визначений чинним законодавством. Крім того, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Здійснюючи спільно із майором поліції ОСОБА_2 заходи по встановленню осіб, причетних до дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) по матеріалах ЄО №2296 від 20.05.2019 та ЄО №2437 від 27.05.2019, позивач не долучив до матеріалів перевірки пояснення опитаних очевидців та свідків події, матеріали відеофіксації учасників ДТП та за результатами проведеної перевірки керівництву не доповів, натомість виходячи за межі наданих йому повноважень, проводив переговори (бесіди) із учасниками ДТП (їх представниками), щодо відшкодування збитків. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.  
Разом з тим, від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на інший час у зв`язку із перебуванням на амбулаторному лікуванні з ознаками ГРВІ. Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів вважає, що таке не підлягає задоволенню, оскільки  позивач та його представник були завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому міг забезпечити участь іншого представника або особисту участь в судовому засіданні.
Також відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача та його представника. Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не наведено, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено.
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Герасимюк О.В., яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_3 з 21.08.2018 проходив службу в поліції на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, що підтверджується його послужним списком №0078430.
Наказом ГУ НП у Львівській області №1834 від 07.06.2019 було призначено службове розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області.
02.08.2019 членами дисциплінарної комісії у складі голови комісії - старшого інспектора з особливих доручень ВІОС УКЗ ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_4 та членів комісії - інспектора ВІОС УКЗ ГУ НП у Львівській області капітана поліції Шевчука Р.Р., оперуповноваженого Львівського управління ДВБ НП України капітана поліції Гировича С.І., заступника начальника відділу організації діяльності груп реагування УПД ГУ НП у Львівській області майора поліції Фітя Т.О. за результатами проведеного службового розслідування було складено висновок, яким встановлені наступні обставини, зокрема, « 06.06.2019 до ГУ НП у Львівській області надійшла інформація, що співробітниками СП БКЗО УСБУ у Львівській області та ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, цього ж дня, в межах кримінального провадження №62019140000000504, розпочатого 28.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, близько 17 год 00 хв у с. Коростів Сколівського району Львівської області, поблизу мотелю «Окей», було затримано начальника СРПП №3 Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_2 ».
Під час затримання ОСОБА_2 знаходився в автомобілі марки «Део Ланос», державний номерний знак   НОМЕР_1 спільно з поліцейськими СРПП №3 Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області старшим сержантом ОСОБА_1 та капралом поліції Циб Н.Г.
У ході службового розслідування встановлено, що на момент затримання майор поліції     ОСОБА_2 перебував у щорічній відпустці за 2019 рік, а старший сержант поліції ОСОБА_1 та капрал поліції ОСОБА_5 перебували поза службою у цивільному одязі, без вогнепальної зброї.
У висновку службового розслідування дисциплінарною комісією викладені обставини, які наведені у тексті повідомлення про підозру ОСОБА_2 , з якого слідує, що останній підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Зокрема, встановлено, що 20.05.2019 в журналі ЄО №2296 Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області було зареєстровано звернення ОСОБА_6 про те, що в його автомобіль марки «Форд Фьюжин» в`їхав мотоцикл, в результаті чого були загнуті двері автомобіля, після чого водій мотоцикла поїхав в сторону с. Тернавка.
У подальшому, 27.05.2019 до Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області надійшло звернення ОСОБА_7 (зареєстроване в журналі ЄО №2437), в якому вона зазначила про бездіяльність працівників поліції по розслідуванню справи з приводу ДТП, яка мала місце 20.05.2019 в смт. Славське, Сколівського району.
Виконавцем розгляду вказаних вище звернень та їх перевірки підполковником поліції Комарницьким М.М. - начальником Сколівського ВП було визначено начальника СРПП Сколівського ВП майора поліції ОСОБА_2 .
Під час встановлення обставин ДТП, яка трапилась 20.05.2019 у майора поліції ОСОБА_2 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на особисте збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди за не притягнення до відповідальності винної у вчиненні ДТП особи.
У травні 2019 року ОСОБА_2 проводячи опитування мешканців та очевидців ДТП встановив, що до даної ДТП причетний ОСОБА_8 , на підставі чого, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є другом ОСОБА_9 , зателефонував останньому та висунув йому вимогу про надання неправомірної вигоди, розмір якої мав повідомити пізніше.
У подальшому, ОСОБА_9 неодноразово розмовляв із ОСОБА_10 та перебував в його кабінеті. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_2 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та з метою реалізації свого корисливого умислу, під час розмови з ОСОБА_9 висунув йому вимогу про надання неправомірної вимоги в розмірі 2500 доларів США. 
06.06.2019 ОСОБА_2 під час телефонної розмови з ОСОБА_9 домовились про зустріч на автостоянці готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою : АДРЕСА_1 .
Цього ж дня, ОСОБА_9 , виконуючи вказівки ОСОБА_2 , передав останньому неправомірну вигоду у розмірі 65000 грн, поклавши у вказане ним місце, а саме автомобіль марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2 .
Після цього, ОСОБА_2 був затриманий працівниками правоохоронних органів, а неправомірна вигода у вигляді грошових коштів у сумі 65000 грн була вилучена.
Стосовно ОСОБА_1 у вказаному висновку були встановлені наступні обставини, зокрема, « 20.05.2019 о 20 год 00 хв спільно з інспектором ОСОБА_11 заступили на нічне чергування. Під час вказаного чергування, близько 01 год 20 хв на службовий планшет надійшло повідомлення про ДТП в смт. Славське по вул. Шевченка. Прибувши за вказаною адресою, було встановлено, що громадянин ОСОБА_6 , рухаючись на автомобілі марки «Форд Фюжин» потрапив у ДТП за участю водія мотоцикла, який виїхав на зустрічну смугу де пошкодив вказаний автомобіль. Зібрані матеріали з приводу ДТП керівником Сколівського ВП були доручені на розгляд начальнику СРПП №3 Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області начальнику ОСОБА_2 . Наступного чергування ОСОБА_2 наказав ОСОБА_1 разом із ним провести заходи по встановленню водія мотоцикла, який зник з місця пригоди. Після отримання пояснень від очевидців ДТП, ОСОБА_1 передав їх ОСОБА_2 , оскільки всі матеріали по вказаній справі були у нього. Позивач під час службового розслідування зазначив, що 06.06.2019 перебував вдома та о 16 год 00 хв до нього зателефонував майор поліції ОСОБА_2 , який попросив його проїхати разом з ним у с. Коростів до мотелю «Окей», щоб зустрітись з громадянином ОСОБА_12 та з`ясувати обставини ДТП. Після чого, позивач разом зі своєю дружиною капралом поліції ОСОБА_5 поїхали за ОСОБА_2 , а потім до стоянки мотелю «Окей». Приїхавши у зазначене місце, ОСОБА_1  та ОСОБА_2 вийшли з автомобіля, біля якого останній здійснив телефонний дзвінок. Через деякий час до ОСОБА_2 підійшов невідомий чоловік та почав з ним розмову, однак про що вони розмовляли ОСОБА_1 не чув. Через деякий час вони попрощались, після чого ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були затримані працівниками СБУ. У наданих поясненнях, ОСОБА_1 також вказав, що жодних дій, які б виходили поза межі службових обов`язків ним не вчинялось, при цьому, ОСОБА_2 особисто спілкувався з потерпілим та винуватцем ДТП.
13.08.2019 ГУ НП у Львівській області було прийнято наказ №2465 «Про застосування дисциплінарних стягнення та зменшення щомісячної премії працівникам поліції Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області», яким за порушення службової дисципліни, зокрема, ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, п.5 р.І, п.1, 2, 5 р.ІІ Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України №1179 від 09.11.2016, п.2, 5, 6, ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.7 р.VІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, п.1, 2, 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», ст.19 Закону України «Про звернення громадян», ч.12 р.ІV та ч.2, 3 р.V «Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України №930 від 17.11.2017 до поліцейського СРПП Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
На реалізацію вказаного наказу 30.08.2019 ГУ НП у Львівській області було прийнято наказ №570 о/с «По особовому складу», яким відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області було звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 30.08.2019 .
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що висновком службового розслідування, який слугував підставою для прийняття оспорюваних наказів, не встановлено вчинення позивачем конкретних дій чи бездіяльності, що містять ознаки дисциплінарного проступку чи свідчать про невиконання ним службових обов`язків. Ні у висновку службового розслідування, ні у наказі №2465 від 02.08.2019 не вказано обставин (час, місце) і наслідків вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, наявність причинного зв`язку між протиправними діями позивача та його наслідками, не наведено ступеня вини кожної з осіб, відносно яких проводилось службове розслідування, а також мотиви протиправної поведінки і його ставлення до вчиненого. Крім того, службове розслідування було проведено відповідачем з порушенням встановленого місячного строку, за відсутності доказів про його продовження у порядку, передбаченому чинним законодавством.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (далі – Закон №580-VIII).
Згідно ч.1 ст.1 Закону №580-VIII, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. 
Статтею 3 цього Закону визначено, що поліція у своїй діяльності керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно ч.1 ст.17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини, надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я, зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» №2337-VIII від 15.03.2018 (далі – Дисциплінарний статут) (ч.1 ст.19 Закону №580-VIII).
Дія Дисциплінарного статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Згідно дефініції, наведеної у ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Частиною другою статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Відповідно до п.1, 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України та утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
Згідно ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст.12 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до ч.1 ст.13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Згідно ч.2 ст.13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Частиною третьою статті 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень : зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
За змістом ч.1 ст.14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (ч.2 ст.14 Дисциплінарного статуту).
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (ч.3 ст.14 Дисциплінарного статуту).
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (ч.4 ст.14 Дисциплінарного статуту).
Згідно ч.6 ст.14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Наказом МВС України №893 від 07.11.2018 було затверджено Порядок проведення службових розслідувань в Національній поліції України (далі – Порядок №893).
Відповідно до розділу 5 Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються ст.16 Дисциплінарного статуту.
Частиною першою статті 16 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (ч.2 ст.16 Дисциплінарного статуту).
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці (ч.3 ст.16 Дисциплінарного статуту).
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч.4 ст.16 Дисциплінарного статуту).
Як вірно встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, наказом ГУ НП у Львівській області №1834 від 07.06.2019 було призначено службове розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками Сколівського ВП ГУ НП у Львівській області, проте, висновок за результатами такого дисциплінарною комісією складено лише 02.08.2019, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що  відповідачем порушено строк проведення службового розслідування.
При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи представника відповідача про продовження строку проведення службового розслідування до 08.08.2019 на підставі наказу ГУ НП у Львівській області №2202 від 18.07.2019, оскільки ним не було надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, а тому ставить під сумнів їх достовірність.
Додатково слід зазначити, що висновок службового розслідування, який слугував підставою для прийняття оспорюваного наказу, не містить достовірно встановлених обставин  вчинення позивачем конкретних дій чи бездіяльності, що містять ознаки дисциплінарного проступку чи свідчать про невиконання ним службових обов`язків.
Фактично, у висновку службового розслідування наведено обставини, які викладені в повідомленні від 07.06.2019 про підозру ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. При цьому, пояснення, які надавались ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та наведені у висновку службового розслідування, також не містять даних про вчинення позивачем упереджених чи протиправних дій.
Крім цього, з долученої до матеріалів справи копії обвинувального акту щодо ОСОБА_2 убачається, що в такому відсутня будь-яка інформація вчинення ОСОБА_1 будь-якого дисциплінарного проступку чи кримінального правопорушення.
Зі змісту оспорюваного наказу судом встановлено, що до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, що полягало в недотриманні норм законодавства, які регламентують діяльність поліції. Однак, ці норми носять загальний характер і визначають обов`язки та правила поведінки поліцейських. Для констатації факту порушення таких норм необхідно вказати на конкретні дії чи бездіяльність, що призвели до їх порушення.
Водночас, колегія суддів зазначає, що ні у висновку службового розслідування від 02.08.2019, ні в оспорюваному наказі не вказано обставин (час, місце) і наслідків вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, наявність причинного зв`язку між протиправним діянням та його наслідками, не наведено ступеня вини кожної з осіб, відносно яких проводилось службове розслідування, а також мотиви протиправної поведінки позивача і його ставлення до вчиненого.
Тобто, висновком службового розслідування жодним чином не обґрунтовано, в чому саме проявилося порушення позивачем службової дисципліни та вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту, в чому проявилося порушення Правил етичної поведінки поліцейських, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про звернення громадян» та чим це підтверджується.
Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність пункту 2 оспорюваного наказу в частині застосування стягнення до позивача.
З огляду на положення ч.1 ст.235 КЗпП України, враховуючи ту обставину, що позивача протиправно звільнено зі служби в поліції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для поновлення його на тій посаді та у тому органі, з якого було протиправно звільнено.
Частиною другою цієї статті передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Також, право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу є невід`ємним правом позивача, захист якого гарантований частиною першою статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основних свобод.
З урахуванням довідки ГУ НП у Львівській області №256 від 30.08.2019 та положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995, суд першої інстанції вірно визначив суму середнього грошового забезпечення, яка підлягає стягненню на користь позивача за час вимушеного прогулу за період з 30.08.2019 по 26.12.2019 у розмірі 44817,92 грн (546,56 грн х 82 робочих дні).
Проведений судом першої інстанції обрахунок відповідачем не оспорюється.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Згідно ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.1 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст. 12, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року по справі №1.380.2019.004837 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	С. М. Шевчук  	
Повне судове рішення складено 03.11.2020.