Постанова                                              
Іменем України                
 
02 грудня 2020 року                         
м. Київ                                                
 
справа № 370/910/14-ц
провадження № 61-21850св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Висоцької В. С.,
суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Мартєва С. Ю.,  Фаловської І. М.,
 
учасники справи: 
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: Забуянська сільська рада Макарівського району Київської області, ОСОБА_2 , управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області, ОСОБА_3 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року у складі судді Косенко А. В. та постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Гаращенка Д. Р., Невідомої Т. О., Пікуль А. А.,

ВСТАНОВИВ:
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»    № 460-IX від 15 січня 2020 року, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання рішення Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області про передачу земельних ділянок у власність та державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними та скасування запису про реєстрацію кадастрового номеру.
Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 жовтня 2008 року, виданого державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області вона успадкувала житловий будинок АДРЕСА_1 . Зазначене домоволодіння належало її чоловікові на підставі рішення Макарівського районного суду Київської області від 13 липня 2007 року (справа № 2-1229 за 2007 рік), зареєстрованого Макарівським бюро технічної інвентаризації в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 26 липня 2007 року. Право власності на дане домоволодіння чоловік набув в порядку спадкування після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за законом було зареєстровано у Макарівському бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер 19708141, номер запису 52 в книзі за № 1.
Успадковане чоловіком домоволодіння було розташоване на земельній ділянці площею 0,60 га, яка перебувала у користуванні його померлої матері, що підтверджується записом в погосподарській книзі № 5 за 2006 - 2010 роки.
Набувши право власності на житловий будинок, відповідно до вимог статей 116-118, 120 ЗК України, з метою приватизації земельної ділянки, на якій розташований жилий будинок та яка рахується за успадкованим домоволодінням, у 2009 році позивач звернулася до Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області. 
Рішенням Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області від 16 червня 2009 року за № 156-26-V було надано дозвіл на виготовлення технічної документації для передачі у власність земельних ділянок площею 0,25 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,35 га, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_1 .
Проте, приватизувати земельну ділянку, на якій розташований жилий будинок та господарські споруди та яка необхідна їй для обслуговування жилого будинку з господарськими спорудами і ведення особистого селянського господарства позивач не може, оскільки у процесі виготовлення технічної документації для передачі вищезазначених земельних ділянок у власність було виявлено накладання на передані їй земельні ділянки, сусідніх земельних ділянок, що підтверджується планом місця розташування наданої земельної ділянки загальною площею 0,60 га, розробленим землевпорядною організацією ТОВ «Транспроект». Як вбачається з зазначеного плану, площа накладання земельних ділянок ОСОБА_5 на земельну ділянку позивача становить 0,1600 га, а земельної ділянки ОСОБА_2 - 0,2742 га.
Відповідно до даних управління Держземагентства у Макарівському районі Київської області за ОСОБА_5 зареєстровано земельну ділянку площею 0,2500 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташована на АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ за № 577509 та земельну ділянку розміром 0,2543 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за вищезазначеною адресою, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ за № 577510. Право власності на земельні ділянки ОСОБА_5 , як вбачається з вищенаведених державних актів, набула на підставі рішення Забуянської сільської ради 22 сесії 4 скликання від 03 листопада 2005 року за № 127. Державні акти було отримано 12 вересня 2007 року. Проте, згідно архівного витягу, наданого архівним відділом Макарівської РДА від 15 серпня 2012 року за № 798/06-04 ОСОБА_5 було надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки розміром 0,40 га з яких 0,25 га - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,15 га для особистого селянського господарства. За ОСОБА_2 відповідно до цієї ж відповіді управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області не зареєстровано права власності на земельну ділянку, але зареєстровано кадастровий номер 3222782300:05:001:0128. Згідно архівного витягу від 15 серпня 2012 року за № 799/06-054 рішенням Забуянської сільської ради від 30 серпня 2007 року йому було надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки розміром 0,90 га, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення особистого селянського господарства, між сусідами: зліва - ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Оскільки ОСОБА_2 є сином померлої, тому він належить до числа спадкоємців першої черги за законом на спадкування належних його матері ( ОСОБА_5 ) земельних ділянок, а відповідно будучи правонаступником і має бути відповідачем по справі.
Позивач просила визнати рішення Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області № 127 22 сесії IV скликання про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,25 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 недійсним та скасувати його. Визнати рішення Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області № 127 22 сесії IV скликання про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,243 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого господарства, яка розташована на АДРЕСА_1 недійсним та скасувати його. Визнати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 577509, з цільовим призначенням - для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 3222782304:04:004:0069, яка розташована на АДРЕСА_1 недійсним. Визнати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 577510, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222782304:04:004:0070, яка розташована на АДРЕСА_1 недійсним. Визнати рішення Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області № 69 12 сесії V скликання про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,4008 га, яка розташована на АДРЕСА_1 недійсним та скасувати його. Скасувати запис в Книзі реєстрації кадастрових номерів про реєстрацію кадастрового номеру 32227782300:05:001:0128 на земельну ділянку ОСОБА_2 площею 0,4008 га, яка розташована на АДРЕСА_1 та покласти на відповідачів судові витрати.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .
Визнано недійсним та скасовано рішення Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області № 127 22 сесії IV скликання про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,250 га, з цільовим призначенням - для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 .
Визнано недійсним та скасовано рішення Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області № 127 22 сесії IV скликання про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,243 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого господарства, яка розташована на АДРЕСА_1 .
Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 577509, з цільовим призначенням - для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 3222782304:04:004:0069, яка розташована на АДРЕСА_1 .
Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 577510, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222782304:04:004:0070, яка розташована на АДРЕСА_1 .
Визнано недійсним та скасовано рішення Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області № 69 12 сесії V скликання про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,4008 га, яка розташована на АДРЕСА_1 .
Скасовано запис у Книзі реєстрації кадастрових номерів про реєстрацію кадастрового номеру 32227782300:05:001:0128 на земельну ділянку площею 0,4008 га, яка розташована на АДРЕСА_1 .
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Забуянська сільська рада прийняла рішення про передачу у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_2 земельних ділянок з урахуванням частини земельної ділянки яка належить позивачу, а тому таке рішення має бути визнано недійсним. Технічна документація для приватизації земельних ділянок була виготовлена без врахування накладень на земельну ділянку позивача, що підтверджено висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 370/16-41 від 26 лютого 2016 року.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права.             Місцевим судом всебічно та повно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, досліджено у судовому засіданні усі докази, які є у справі, з урахуванням їх переконливості, належності і допустимості, надано їм правильну оцінку.
Суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що встановлене експертним висновком накладання земельних ділянок сторін можливо усунути шляхом визнання недійсними рішень Забуянської сільської ради про передачу у власність земельних ділянок та здійснення спільного обміру та підготовки документів для приватизації.
Апеляційним судом не прийнято доводи про застосування наслідків пропуску позовної даності, визнано необґрунтованими та безпідставними доводи заявника про те, що позивач своєчасно не скористалась своїм правом на приватизацію земельної ділянки.
Також колегія суддів апеляційного суду відхилила доводи заявника про однобічність проведення експертного дослідження. Заявником клопотання про призначення повторної експертизи не заявлялось, а докази на спростування висновку експерта не надано.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У грудні 2019 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заявлених позовних вимог.
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
19 грудня 2019 року ухвалою Верховного Суду поновлено ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження заочного рішення Макарівського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року та постанови Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року, відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою. 
Зупинено виконання заочного рішення Макарівського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року та постанови Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року до закінчення касаційного провадження.
24 листопада 2020 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга обґрунтована тим, що місцевим та апеляційним судом повно і всебічно не з`ясовано обставини справи, зокрема не було враховано те, що рішенням Забуянської сільської ради від 18 червня 1998 року ОСОБА_4 було надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки, однак остання за життя правом на приватизацію своєї земельної ділянки не скористалась. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту встановлення меж земельної ділянки.
Позивач, успадкувавши житловий будинок (з господарськими та побутовими будівлями і  спорудами), отримала у користування лише частину земельної ділянки під вказаною нерухомістю, а також частину, необхідну для їх обслуговування (0,60 га). Оскільки право власності або користування земельною ділянкою площею 0,60 га не було оформлено у встановленому порядку, то висновок про перехід права на цю земельну ділянку у порядку спадкування є хибним. 
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 18 березня 2019 року у справі № 343/1048/17 (провадження № 61-15559св18).
Заявник ставить під сумнів інформацію щодо земельної ділянки позивача, яка міститься у погосподарській книзі № 5 за 2006-2010 роки, а також висновок проведеної у справі судової земельно-технічної експертизи № 370/16-41 від 26 лютого 2016 року.
Просить також вирішити питання про заміну відповідача управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області на Головне управління Держгеокадастру у Київській області. 
 
Доводи відзиву на касаційну скаргу 
ОСОБА_1 у відзиві на касаційну скаргу вказує на правильність висновків суду першої та апеляційної інстанцій, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суд установив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 жовтня 2008 року, виданого державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_1 успадкувала житловий будинок АДРЕСА_1 .
В минулому зазначене домоволодіння належало її чоловікові на підставі рішення Макарівського районного суду Київської області від 13 липня 2007 року (справа № 2-1229 за 2007 рік), зареєстрованого Макарівським бюро технічної інвентаризації в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 26 липня 2007 року.
Право власності на дане домоволодіння чоловік позивача набув у порядку спадкування після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свідоцтво про право на спадщину за законом було зареєстровано у Макарівському бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер 19708141, номер запису 52 в книзі за № 1.
Успадковане чоловіком позивача домоволодіння було розташоване на земельній ділянці площею 0,60 га, яка перебувала у користуванні його померлої матері, що підтверджується записом у погосподарській книзі № 5 за 2006-2010 роки.
Рішенням Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області від 18 червня 1998 року № 5 надано дозвіл на приватизацію землі ОСОБА_4 загальною площею 0,60 га, з яких 0,25 для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,35 га для особистого підсобного господарства (т. 1 а.с. 25).
У 2009 році з метою приватизації земельної ділянки позивач звернулася до Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області.
Рішенням Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області за № 156-26-V від 16 червня 2009 року позивачу було надано дозвіл на виготовлення технічної документації для передачі у власність земельних ділянок площею 0,25 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,35 га, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_1 .
У процесі виготовлення технічної документації для передачі вищезазначених земельних ділянок у власність позивача було виявлено накладання земельних ділянок, що підтверджується планом місця розташування наданої земельної ділянки загальною площею 0,60 га, розробленим землевпорядною організацією ТОВ «Транспроект».
Згідно плану площа накладання земельних ділянок ОСОБА_5 на земельну ділянку позивача становить 0,1600 га, а земельної ділянки ОСОБА_2 - 0,2742 га.
Відповідно до листа управління Держземагентства у Макарівському районі Київської області від 15 квітня 2014 року за № 01-12/992 за ОСОБА_5 зареєстровано земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ за № 577509 та земельну ділянку площею 0,2543 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за зазначеною адресою, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ за № 577510.
Право власності на земельні ділянки ОСОБА_5 набула на підставі рішення Забуянської сільської ради 22 сесії 4 скликання від 03 листопада 2005 року за № 127.
Державні акти було отримано 12 вересня 2007 року.
Згідно архівного витягу, наданого архівним відділом Макарівської РДА 15 серпня 2012 року за № 798/06-04, ОСОБА_5 було надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки площею 0,40 га з яких 0,25 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку та 0,15 га для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 36).
Відповідно до цих же даних управління Держземагентства у Макарівському районі Київської області право власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 не зареєстровано (т. 1 а.с. 40).
Згідно архівного витягу від 15 серпня 2012 року за № 799/06-054 рішенням Забуянської сільської ради від 30 серпня 2007 року ОСОБА_2 було надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки площею 0,90 га, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення особистого селянського господарства, між сусідами: зліва - ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 38).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
ОСОБА_2 (син), ОСОБА_3  (дочка ОСОБА_5 ) належним чином прийняли спадщину, подавши відповідні заяви в державну нотаріальну контору (т. 1 а.с. 197).
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 370/16-41 від 26 лютого 2016 року існує накладання (взаємний перетин) меж земельної ділянки, що знаходиться у власності ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 577509, кадастровий номер 3222782304:04:004:0069, площею 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташована на АДРЕСА_2 та земельної ділянки ОСОБА_1 , площею 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 .
Площа накладання земельних ділянок (взаємного перетину) становить 0,0606 га.
Існує накладання (взаємний перетин) меж земельної ділянки, що знаходиться у власності ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 577510, кадастровий номер 3222782304:04:004:0070, площею 0,2543 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на АДРЕСА_2 та земельної ділянки ОСОБА_1 , площею 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 .
Площа накладання взаємного перетину становить 0,0810 га.
Існує накладання меж земельної ділянки, що знаходиться у власності ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 577510, кадастровий номер 3222782304:04:004:0070, площею 0,2543 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на АДРЕСА_2 та земельної ділянки ОСОБА_1 , площею 0,3577 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на АДРЕСА_1 .
Площа накладання становить 0,0182 га.
Встановлено накладання меж земельної ділянки ОСОБА_2 , кадастровий номер 3222782300:05:001:0128, площею 0,4008 га та земельної ділянки ОСОБА_1 , площею 0,3577 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на АДРЕСА_1 .
Площа накладання (взаємного перетину) становить 0,2419 га.
Існує накладання (взаємний перетин) меж земельної ділянки ОСОБА_2 , кадастровий номер 3222782300:05:001:0128, площею 0,4008 га та земельної ділянки ОСОБА_1 , площею 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 .
Площа накладання (взаємного перетину) становить 0,0320 га.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Статтею 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статей 12,  81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.
Згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органу місцевого самоврядування; відшкодування заподіяння збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. 
У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України). 
Відповідно до глави 16 ЦК України правочин може бути визнано недійсним з підстав, визначених законом. У разі визнання недійсним правочину може бути визнано недійсним і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно.
У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.
У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом (частина п`ята стаття 158 ЗК України).
Питання щодо накладення земельних ділянок може бути вирішене лише за наявності відповідної земельно-кадастрової документації, на підставі якої й можливо визначити наявність чи відсутність накладень. 
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, врахувавши висновок судової земельно-технічної експертизи № 370/16-41 від 26 лютого 2016 року, зробив правильний висновок про те, що спір про накладання земельних ділянок сторін можливо усунути шляхом визнання недійсними рішень Забуянської сільської ради про передачу у власність земельних ділянок та здійснення спільного обміру та підготовки документів для приватизації.
Вказаний експертний висновок спростовано не було. ОСОБА_2 не скористався правом на заявлення клопотання про проведення повторної чи додаткової судової експертизи. 
ОСОБА_4 за життя не встигла оформити у встановленому законом порядку право власності на свою земельну ділянку, хоча наявне рішення органу місцевого самоврядування  про передачу їй земельної ділянки у приватну власність (т. 1 а.с. 25).
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підлягає застосуванню для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною майна.
Отже позивач  має право (а її чоловік за життя також мав відповідне право) на захист «правомірних очікувань» щодо оформлення права власності на земельну ділянку на якій розташоване успадковане домоволодіння.
Правова позиція щодо права спадкоємців звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18).
Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18).
Задоволення судом позовних вимог про визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування та державних актів є ефективним способом захисту порушених прав позивача і такі способи захисту прямо передбачені законом (стаття 155 ЗК України). Заявник не наводить у касаційній скарзі обґрунтованих доводів щодо незаконності застосованого судом способу захисту у формі скасування запису про реєстрацію кадастрового номера.
З урахуванням того, що інші доводи касаційної скарги, є ідентичними доводам апеляційної скарги заявника, яким суд надав належну оцінку, висновки суду апеляційної інстанції є достатньо аргументованими, Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Підстави для задоволення клопотання заявника про заміну відповідача управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області на Головне управління Держгеокадастру у Київській області відсутні, оскільки у матеріалах цієї цивільної справи немає достатніх та беззаперечних доказів про наявність такого правонаступництва. 
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
За правилами частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення -       без змін, якщо рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, необхідно поновити виконання оскаржуваних судових рішень.
Керуючись статтями 402, 409, 410, 415, 416, 418, 419, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року залишити без змін.
Поновити виконання заочного рішення Макарівського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року та постанови Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	В. С. Висоцька	
 	 	
Судді	А. І. Грушицький	
 	 	
 	І. В. Литвиненко	
 	 	
 	С. Ю. Мартєв	
 	 	
 	І. М. Фаловська