ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" грудня 2020 р.           Справа№ 910/1138/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Полякова Б.М.
суддів:            Верховця  А.А. 
          Доманської  М.Л. 

за участю секретаря судового засідання Михайлюченко О.Г.
перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Істерн Беверідж Трейдінг" (далі - ТОВ "Істерн Беверідж Трейдінг", скаржник)
на рішення Господарського суду м. Києва від 27.02.2020 (повний текст рішення складено 16.03.2020)
у справі №910/1138/19
за позовом  Компанії Зафорпо Венчурс Лімітед 
до відповідача 1:  Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності".
до відповідача 2:  Товариства з обмеженою відповідальністю "Істерн Беверідж Трейдінг"
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні позивача:  Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гетьман"
про  визнання свідоцтв на знаки для товарів і послуг недійсними
за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 10.12.2020
ВСТАНОВИВ:
31.01.2019 Зафорпо Венчурс Лімітед (Zaforpo Ventures Limited) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг про визнання свідоцтв на знаки для товарів і послуг недійсними.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 27.02.2020 позов задоволено повністю. 
Задовольняючи позов суд виходив з того, що позначення, які містяться на товарах ТОВ "Істерн Беверідж Трейдінг", є схожими до ступеня змішування із об`єктами інтелектуальної власності позивача.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Істерн Беверідж Трейдінг"  звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд зазначене рішення скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.
Ключовими аргументами скарги є:
-          матеріали справи не містять належного доказу, який би підтверджував право власності позивача на знаки для товарів та послуг;
-          відсутні підстави для визнання свідоцтв відповідача недійсними;
-          позивач звернувся до суду після спливу позовної давності.
Від позивача надійшов відзив.
Ключовими аргументами відзиву є:
-          судом було вірно встановлено, що позивач є власником знаків для товарів і послуг за захистом прав на які він звернувся до суду;
-          судом вірно визначено, що є підстави для визнання оскаржуваних свідоцтв недійсними;
-          позивач звернувся в межах строку позовної давності.
Від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України надійшов відзив.
Ключовим аргументом відзиву є:
-          майнові права позивача не порушенні, оскільки позивач не був власником оспорюваних знаків за свідоцтвами України на дату подання заявок.
Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи № 910/1138/19 від 23.04.2020 апеляційна скарга ТОВ "Істерн Беверідж Трейдінг" передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Верховець А.А., Пантелієнко В.О. 
Колегія суддів змінювалася неодноразово.
Згідно з витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2020 для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Істерн Беверідж Трейдінг" на рішення Господарського суду м. Києва від 27.02.2020 у справі №910/1138/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Верховець А.А., Доманська М.Л. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.
Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Істерн Беверідж Трейдінг" на рішення Господарського суду м. Києва від 27.02.2020 у справі №910/1138/19 та призначено справу до розгляду. 
Розгляд справи неодноразово відкладався.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 замінено співвідповідача у справі №910/1138/19 - Міністерство економічного розвитку, торгівлі та сільського господарства України на його правонаступника Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності".
В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 19 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" (надалі - Закон) свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково, зокрема, у разі: 
а) невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони;
в) видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.
Відповідно до п. 3 ст. 6 Закону не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати з знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім`я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів та послуг.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Компанія Зафорпо Венчурс Лімітед (Zaforpo Ventures Limited) є власником наступних свідоцтв України на знаки для товарів і послуг: 
- свідоцтво №14590 від 29.12.1999 на знак для товарів і послуг «НАША МАРКА» (заявка від 09.03.1998), зареєстрованим для товарів 32, 33, 42 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг (МКТП); 
- свідоцтво №174967 від 27.08.2013   на знак для товарів і послуг «НАША МАРКА ПОСОЛЬСЬКА» (заявка від 19.03.2013), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;
- свідоцтво №174968 від 27.08.2013 на знак для товарів і послуг «НАША МАРКА ПОСОЛЬСЬКАЯ» (заявка від 19.03.2013), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;
- свідоцтво №194282 від 10.12.2014 на знак для товарів і послуг «НАША МАРКА» (заявка від 24.10.2013), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;
- свідоцтво №141763 від 25.07.2011 на знак для товарів і послуг «АРКТИКА» (заявка від 04.03.2010), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;   
- свідоцтво №215324 від 11.08.2016 на знак для товарів і послуг « ARCTICA » (заявка від 11.02.2016), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;   
- свідоцтво №220966 від 26.12.2016 на знак для товарів і послуг « ARCTICA POLAR » (заявка від 08.08.2016), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;
- свідоцтво №37247 від 15.01.2004 (на знак для товарів і послуг « МЕРНАЯ » (заявка від 01.11.2002), зареєстрованим для товарів 16, 21, 32, 33, 35, 43 класу МКТП;
- свідоцтво №47015 від 15.02.2005 на знак для товарів і послуг «МІРНА» (заявка від 01.11.2002), зареєстрованим для товарів 16, 21, 32, 33, 35, 43   класу МКТП;
- свідоцтво №47016 від 15.02.2005 на знак для товарів і послуг « MERNAYA » (заявка від 01.11.2002), зареєстрованим для товарів 16, 21, 32, 33, 35, 43   класу МКТП;
- свідоцтво №47029 від 15.02.2005 на знак для товарів і послуг « Мірна.Медова з перцем » (заявка від 08.11.2002), зареєстрованим для товарів 16, 21, 32, 33, 35, 43   класу МКТП;
- свідоцтво №54611 від 17.10.2005 на знак для товарів і послуг « МЪРНАЯ. НА МОЛОКЕ » (заявка від 25.07.2003), зареєстрованим для товарів 33, 35, 43 класу МКТП;
- свідоцтво №154732 від 25.04.2012 на знак для товарів і послуг «МЕРНАЯ» (заявка від 12.01.2011), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;
- свідоцтво №154733 від 25.04.2012 на знак для товарів і послуг « MERNAYA » (заявка від 12.01.2011), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;
- свідоцтво №191190 від 25.09.2014 на знак для товарів і послуг «МІРНА» (заявка від 04.07.2013), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;
- свідоцтво №191634 від 10.10.2014 на знак для товарів і послуг «МЪРНАЯ» (заявка від 04.07.2013), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Істерн Беверідж Трейдінг" є власником наступних свідоцтв України на знаки для товарів і послуг:
- свідоцтво №210409 від 11.04.2016 на знак для товарів і послуг «НАША МАРКА КАЛИНОВА» (заявка від 10.10.2014), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП; 
- свідоцтво №190704 від 10.09.2014 на знак для товарів і послуг «НАША МАРКА ПШЕНИЧНА, НАША МАРКА ПШЕНИЧНАЯ» (заявка від 16.07.2013), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;
- свідоцтво №190705 від 10.09.2014 на знак для товарів і послуг «НАША МАРКА ПШЕНИЧНА ЕКСПОРТНА» (заявка від 16.07.2013), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;
- свідоцтво №190706 від 10.09.2014 на знак для товарів і послуг «НАША МАРКА КЕДРОВА ЕКСПОРТНА» (заявка від 16.07.2013), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;
- свідоцтво № 190707 від 25.06.2014 на знак для товарів і послуг «НАША МАРКА КЛАЧИСНА ЕКСПОРТНА» (заявка від 16.07.2013), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП.
- свідоцтво №188998 від 25.07.2014 на знак для товарів і послуг «РУССКАЯ АРКТИКА» (заявка від 07.08.2013), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;
- свідоцтвом №188999 від 25.07.2014 на знак для товарів і послуг «СИБИРСКАЯ АРКТИКА» (заявка від 07.08.2013), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;
- свідоцтвом №187563 від 25.06.2014 на знак для товарів і послуг « МІРНА. ПЛАТИНА, МЕРНАЯ.ПЛАТИНА » (заявка від 16.07.2013), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;
- свідоцтвом №187564 від 25.06.2014 на знак для товарів і послуг « МІРНА.ЗАСТІЛЛЯ ЕКСПОРТНА » (заявка від 16.07.2013), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;
- свідоцтвом №187567 від 25.06.2014 на знак для товарів і послуг « МІРНА НА МОЛОЦІ ЕКСПОРТНА » (заявка від 16.07.2013), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;
- свідоцтвом №187565 від 25.06.2014 на знак для товарів і послуг «МІРНА.ДРЕВНІЙ КИЇВ ЕКСПОРТНА» (заявка від 16.07.2013), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;
- свідоцтвом №187566 від 25.06.2014 на знак для товарів і послуг « МІРНА. ТРАДИЦІЯ ЕКСПОРТНА » (заявка від 16.07.2013), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;
- свідоцтвом №187568 від 25.06.2014 на знак для товарів і послуг « МІРНА МЕДОВА З ПЕРЦЕМ ЕКСПОРТНА » (заявка від 16.07.2013), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;
- свідоцтвом №188096 від 10.07.2014 на знак для товарів і послуг « ВОДКА МЕРНАЯ » (заявка від 28.05.2013), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП;
- свідоцтвом №188097 від 10.07.2014 на знак для товарів і послуг « ГОРІЛКА МІРНА » (заявка від 28.05.2013), зареєстрованим для товарів 33 класу МКТП.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вищезазначені знаки для товарів і послуг, зареєстровані на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю "Істерн Беверідж Трейдінг", не відповідають умовам надання правової охорони, оскільки є схожими настільки, що їх можна сплутати із раніше зареєстрованими знаками позивача за свідоцтвами України № 37247, № 47015, № 47029, № 14590, № 141763, № 37250, № 47016, № 54611, № 154732, № 154733, № 174967, № 174968,   стосовно наведених у свідоцтвах товарів 33 класу МКТП.
Відповідно до висновку експертів № 160/19 від 23.09.2019 (а.с. 12-134 Т4), за результатами проведення комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності, який складений судовими експертами Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Чабанець Т.М. та Фоя О.А. щодо визначення схожості знаків для товарів і послуг, експертами було встановлено:
-                    торгівельні марки МІРНА.ПЛАТИНА (МЕРНАЯ.ПЛАТИНА), МІРНА.ЗАСТІЛЛЯ ЕКСПОРТНА, МІРНА НА МОЛОЦІ ЕКСПОРТНА, МІРНА.ДРЕВНІЙ КИЇВ ЕКСПОРТНА, МІРНА.ТРАДИЦІЯ ЕКСПОРТНА, МІРНА.МЕДОВА З ПЕРЦЕМ ЕКСПОРТНА, Водка Мерная, Горілка Мірна за свідоцтвами України №187563, №187564, №187567, №187565, №187566, №187568, №188096, №188097 є схожими настільки, що їх можна сплутати із раніше зареєстрованими торговельними марками МЕРНАЯ, МІРНА, МІРНА.МЕДОВА з ПЕРЦЕМ за свідоцтвами України №37247, №47015, №47029, для таких самих або споріднених з ними товарів класу 33 МКТП;
-                    торгівельні марки НАША МАРКА КАЛИНОВА, НАША МАРКА ПШЕНИЧНА НАША МАРКА ПШЕНИЧНАЯ, НАША МАРКА ПШЕНИЧНА ЕКСПОРТНА, НАША МАРКА КЕДРОВА ЕКСПОРТНА, НАША МАРКА КЛАСИЧНА ЕКСПОРТНА за свідоцтвами України №210409, №190704, №190705, №190706, №190707 є схожими настільки, що їх можна сплутати із раніше зареєстрованою торговельною маркою НАША МАРКА за свідоцтвом України №14590, для таких самих або споріднених з ними товарів класу 33 МКТП;
-                    торговельні марки РУССКАЯ АРКТИКА та СИБИРСКАЯ АРКТИКА за свідоцтвами України №188998 та №188999 є схожими настільки, що їх можна сплутати із раніше зареєстрованою торговельною маркою АРКТИКА за свідоцтвом України № 141763, для таких самих або t споріднених з ними товарів класу 33 МКТП;
-                    торговельні марки МІРНА.ПЛАТИНА (МЕРНАЯ.ПЛАТИНА), МІРНА.ЗАСТІЛЛЯ ЕКСПОРТНА, МІРНА НА МОЛОЦІ ЕКСПОРТНА, МІРНА.ДРЕВНІЙ КИЇВ ЕКСПОРТНА, МІРНА.ТРАДИЦІЯ ЕКСПОРТНА, МІРНА.МЕДОВА З ПЕРЦЕМ ЕКСПОРТНА, Водка Мерная, Горілка » Мірна, НАША МАРКА КАЛИНОВА, НАША МАРКА ПШЕНИЧНА НАША МАРКА ПШЕНИЧНАЯ, НАША МАРКА ПШЕНИЧНА ЕКСПОРТНА, НАША МАРКА КЕДРОВА ЕКСПОРТНА, НАША МАРКА КЛАСИЧНА ЕКСПОРТНА, РУССКАЯ АРКТИКА та СИБИРСКАЯ АРКТИКА за свідоцтвами України №187563, №187564, №187567, №187565, №187566, №187568, №188096, №188097, №210409, №190704, №190705, №190706, №190707, №188998 та №188999 можуть вводити споживачів в оману щодо особи, яка виробляє товари класу 33 МКТП, а саме власника раніше зареєстрованих торговельних марок МЕРНАЯ, МЬІРНАЯ, МІРНА, MERNAYA, МІРНА.МЕДОВА З ПЕРЦЕМ, МЬРНАЯ.НА МОЛОКЕ, МЕРНАЯ, MERNAYA? НАША МАРКА, НАША МАРКА ПОСОЛЬСЬКА, НАША МАРКА ПОСОЛЬСКАЯ, АРКТИКА за свідоцтвами України І №37247, №37250, №47015, №47016, №47029, №54611, №154732, №154733, №14590, №174967, №174968, №141763.
Отже, матеріалами справи підтверджуються доводи позивача про те, що зареєстровані на ім`я відповідача 2 знаки для товарів і послуг за свідоцтвами:   №187563 від 25.06.2014, №187564 від 25.06.2014, №187565 від 25.06.2014, №187566 від 25.06.2014, №187567 від 25.06.2014, №187568 від 25.06.2014, №188096 від 10.07.2014, №188097 від 10.07.2014, №188998 від 25.07.2014, №188999 від 25.07.2014, №210409 від 11.04.2016, №190704 від 10.09.2014, №190705 від 10.09.2014, №190706 від 10.09.2014, №190707 від 10.09.2014 не відповідають умовам надання правової охорони, оскільки вони є схожим до ступеня змішування із раніше зареєстрованими знаками позивача для таких самих товарів та є такими, що можуть ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позовні вимоги, відповідно до приписів ч. 3 ст. 6 Закону,  підлягають задоволенню. 
Щодо позовної давності колегія суддів зазначає наступне.
Суд першої інстанції ухвалюючи рішення виходив з того, що позовна давність для звернення до суду з позовом про визнання недійсними свідоцтв на знаки для товарів і послуг відповідача-2 обчислюється з 26.12.2018.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком, з огляду на таке. 
Знаки для товарів і послуг Відповідача-2, які оспорюються позивачем, були зареєстровані: 25.06.2014, 10.07.2014, 25.07.2014, 10.09.2014 - і саме з цього часу починає обчислюватися позовна давність, яка для даних правовідносин становить 3 роки (ст. 257 Цивільного кодексу України). 
Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу протягом строку позовної давності. 
Відповідно до ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в  ст. 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав.
Таким чином, доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо, оскільки позивач повинен також довести той факт, що він не міг довідатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого  ст. 74 ГПК України  про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У свою чергу, відповідач повинен довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.
Таку позицію Касаційний господарський суд виклав у постанові у  справі №916/2128/18.
З матеріалів справи вбачається, що позивач - компанія Зафорпо Венчурс Лімітед став   власником свідоцтв на знаки для товарів і послуг: № 37247, № 37250, № 47015, № 47016, № 47029, № 54611, № 154732, № 154733, № 191190, № 191634, № 141763, № 215324, № 220966, № 14590, № 174967, № 174968, № 194282,   26.12.2018 з дати публікації та реєстрації відомостей про передачу права власності на зазначені свідоцтва відповідно до рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.12.2018.
Як також вбачається з позовної заяви, позивач «довідався» про порушення свого права, після того як став власником вищезазначених свідоцтв на знаки для товарів і послуг. Також в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції представник позивача вказував, що йому не було відомо про існування оспорюваних свідоцтв відповідача-2 до 2018 року.
Як вбачається з відзиву на апеляційну скаргу, відповідач не наводить фактів, що позивачу було відомо про наявність оспорюваних свідоцтв до 2018. А лише констатує факт, що перебіг позовної давності починається з дня реєстрації свідоцтв, з чим погоджується й апеляційний суд. 
Враховуючи наведене та зазначену позицію Верховного Суду, колегія суддів прийшла до висновку, що позивачем не було пропущено позовну давність, проте з підстав наведених в цій постанові, а не з мотивів, які зазначені в рішенні суду першої інстанції.
Щодо доводів апеляційної скарги, що господарським судом не було встановлено чи є позивач особою, що має право на звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
Як вбачається з відзиву на позовну заяву (а.с. 46-50 Т2) заявник не заперечував щодо статусу позивача.
Колегія суддів зауважує, що Верховним Судом неодноразово розглядалися справи, у яких стороною була Компанії Зафорпо Венчурс Лімітед та питань щодо статусу останньої як юридичної особи не виникало. 
Крім того, у справі № 910/6955/20 Верховним Судом вирішувалося питання про процесуальне правонаступництво Компанії Зафорпо Венчурс Лімітед та у п. 9.3 постанови від 24.10.2019 касаційний суд вказав, що наявні підстави для зміни позивача його правонаступником - Компанією «Зафорпо Венчез Лімітед», що свідчить про те, що зазначена компанія не може бути не юридичною особою.
Також позивачем до відзиву було додано належно завірені копії документів, які засвідчують його статус як юридичної особи (а.с. ).
Інші доводи апеляційних скарг відхиляються як безпідставні та не спростовують висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що Європейський Суд з прав людини у рішенні, прийнятому у справі «Проніна проти України» зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Таким чином рішення Господарського суду м. Києва від 27.02.2020 у справі №910/1138/19 підлягає зміні в мотивувальній частині, в редакції цієї постанови, в іншій частині рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.
Керуючись ст. ст.  253-255, 269, ст.   276, ст.  277,  281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Істерн Беверідж Трейдінг" на рішення Господарського суду м. Києва від 27.02.2020  у справі №910/1138/19 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду м. Києва від 27.02.2020 у справі №910/1138/19 змінити в мотивувальній частині, виклавши в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Справу №910/1138/19 повернути до Господарського суду м. Києва.
          5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            Б.М. Поляков 

Судді                                                                                А.А. Верховець

                                                                                М.Л. Доманська

повний текст складено 16.12.20