УХВАЛА

25 листопада 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/11116/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова   Є.   В.- головуючого, Мачульського Г. М., Пількова К. М.,

секретар судового засідання - Астапова Ю. В., 

розглядаючи у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного підприємства "Енергоринок" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 у справі 

за позовом Державного підприємства "Енергоринок" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про визнання недійсним одностороннього правочину,

за участю представників:
позивача - Темченко О. О., Саква Д. Ю.;
відповідача - Бабій Х. М.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року Державне підприємство "Енергоринок" (далі - ДП   "Енергоринок") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - ДП   "Енергоатом") про визнання недійсним одностороннього правочину. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на адресу ДП "Енергоринок" надійшла заява ДП   "Енергоатом" від 08.08.2019 № 10760/04 про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до зазначеної заяви, станом на 02.08.2019 ДП "Енергоатом" має заборгованість перед ДП "Енергоринок" у розмірі 27 936 977,23 грн за куповану у червні 2019 року електричну енергію для заповнення Ташлицької ГАЕС за договором від 18.05.2001 № 698/05-НАЗК/640/0, а ДП "Енергоринок" має заборгованість перед ДП   "Енергоатом" за договором за товарну продукцію червня 2019 року у сумі 2   501   622   147,48 грн.

Внаслідок зарахування відповідач вважає припиненими свої зобов`язання у розмірі 27   936   977,23 грн щодо сплати боргу перед позивачем, а заборгованість ДП   "Енергоринок" перед ДП "Енергоатом" складає 2 473 685 170,25 грн.

ДП "Енергоринок" у відповідь на вищезазначену заяву надіслало лист № 01/44-16114, яким повідомило, що заперечує проти припинення зобов`язання шляхом зарахування однорідних вимог за куповану ДП "Енергоатом" електроенергію, оскільки це порушує законодавство України. 

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 (суддя Лиськов М. О.) позов задоволено.Визнано недійсним з моменту його вчинення односторонній правочин про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, вчинений ДП   "Енергоатом" у формі заяви про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 08.08.2019 № 10760/04.

Обґрунтовуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що зважаючи на те, що в силу імперативних положень пункту 3 частини 3 статті 202 ЦК України односторонній правочин ДП "Енергоатом" може створювати обов`язки лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з позивачем, а з матеріалів справи не вбачається, судом не встановлено та відповідачем не доведено існування чи настання відповідних випадків, у тому числі щодо наявності згоди позивача на зарахування відповідачем спірної суми грошових коштів. Суд вважав, що заява ДП "Енергоатом" від 08.08.2019 №   10760/04 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог є односторонньою відмовою відповідача від договору від 18.05.2001 №   698/05-НАЗК/640/01, як наслідок, цей правочин вчинено відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства та умов договору від 18.05.2001 № 698/05-НАЗК/640/01.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 (колегія суддів: Пашкіна С. А., Кропивна Л. В., Андрієнко В. В.) рішення скасовано, в позові відмовлено.
Мотивуючи постанову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що купівля-продаж електричної енергії у червні 2019 року здійснювалась позивачем та відповідачем на оптовому ринку електричної енергії України, який діяв до 01.07.2019, забезпечення регулювання якого здійснювалось, зокрема: Законом України "Про електроенергетику", який з 01.07.2019 втратив чинність на підставі Закону України "Про ринок електричної енергії", статтею 151 якого визначався порядок проведення розрахунків на оптовому ринку електричної енергії; договором між членами Оптового ринку електричної енергії України від 15.11.1996, двостороннім договором між ДП   "Енергоринок" та виробником електричної енергії про купівлю виробленої ним електроенергії від 18.05.2001 № 698/05-НАЭК/640/01 між ДП "Енергоринок" та ДП   "Енергоатом".

Договір від 18.05.2001 № 698/05-НАЕК7640/01 купівлі-продажу електричної енергії, укладений між ДП "Енергоатом" та ДП "Енергоринок", не містить жодних обмежень щодо припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

У Законі України "Про ринок електричної енергії", який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії з 01.07.2019, теж відсутні положення щодо заборони проведення зарахування зустрічних однорідних вимог та припинення зобов`язання шляхом зарахування.

В зв`язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зарахування ДП   "Енергоатом" зустрічних вимог було здійснено у рамках та з дотриманням вимог чинного законодавства України, а висновки місцевого господарського суду про те, що припинення зобов`язання між позивачем та відповідачем шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за куповану позивачем на оптовому ринку електричної енергії України електроенергію суперечить вимогам чинного законодавства та умовам договору, не знайшли свого підтвердження.

У касаційній скарзі ДП "Енергоринок" просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Скаржник наголошує на неврахуванні судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, наведених у постановах від 11.06.2020 у справі № 910/7804/19; від 10.09.2019 у справі № 910/13267/18, від 02.04.2019 у справі № 918/539/18, від 22.08.2018 у справі № 910/21652/17, від 05.04.2018 у справі № 910/13205/17, від 26.05.2020 у справі № 910/7807/19, від 28.05.2019 у справі № 910/20107/17 та від 19.08.2020 у справі № 911/2560/19.

Також скаржник звертає увагу суду, що на момент вчинення відповідачем заяви, між сторонами у справі існував спір, вирішення якого передано до Господарського суду міста Києва, яким ухвалою від 29.07.2019 відкрито провадження у справі №   910/9796/19 за позовом ДП "Енергоатом" до ДП "Енергоринок" про стягнення заборгованості у сумі 19 001 360 408, 70 грн, з яких: 9 811 851 959, 08 грн - основний борг та 9 189 508 449, 62 грн - інфляційні втрати.

У відзиві на касаційну скаргу ДП "Енергоатом" зазначає про безспірність заборгованості та відсутність законодавчих обмежень для припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяви ДП "Енергоатом" від 08.08.2019 № 10760/04

ДП "Енергоатом" просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а законну та обґрунтовану постанову суду апеляційної інстанції - без змін. 

Колегія суддів вбачає підстави для передачі даної справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Верховний Суд у постанові від 19.08.2020 у справі № 911/2560/19 (колегія суддів: Стратієнко Л. В., Кролевець О. А., Ткач І. В.) за позовом Державного підприємства "Енергоринок" до Приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Кабінет Міністрів України, Міністерство енергетики України, про визнання недійсним одностороннього правочину про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, дійшов наступних висновків.

Ураховуючи наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування, Верховний Суд дійшов висновку, що існує між сторонами у цій справі неузгодженість щодо зустрічного зобов`язання та, як наслідок, відсутність безспірності заявлених однорідних вимог, що свідчить про відсутність всіх необхідних умов передбачених статтею 601 ЦК України та виключає можливість зарахування зустрічних вимог за оспорюваним в межах цієї справи одностороннім правочином.

Верховний Суд вказав, що за таких обставин, господарські суди дійшли обґрунтованих висновків про те, що заява ПрАТ "Укргідроенерго" від 05.09.2019 № 17/4026 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог вчинена відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема статті 601 ЦК   України, та умов договору від 31.01.2006 № 3304/01. Зазначене в силу положень статті 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що в такому випадку нівелюються положення статті 601 ЦК України, оскільки наявність заперечень іншої сторони автоматично виключає можливість проведення зарахування. 

На переконання колегії суддів наявність заборгованості, яку заявник просить зарахувати як зустрічні вимоги, підлягає встановленню судом під час розгляду заяви про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог та в разі встановлення її наявності, заява підлягає задоволенню. 

Таким чином, зважаючи на велику кількість справ з подібними предметами спору та підставами позовів, з метою забезпечення формування за наведених вище обставин єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів вважає за необхідне передати справу № 910/11116/19 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

При цьому колегія судів у даній справі вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у справі №   911/2560/19 у складі колегії суддів з судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів. 

Керуючись статтями 234, 302, 303 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Справу № 910/11116/19 передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Є. Краснов

Суддя                                                                                                    Г. Мачульський

Суддя                                                                                                    К. Пільков