ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" листопада 2020 р.           Справа № 910/3083/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кропивної Л.В.
суддів:            Пашкіної С.А. 
          Алданової  С.О. 
 
секретар судового засідання Ярмоленко С.М.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,  
розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укральянспродукт"
на рішення господарського суду міста Києва від 03.07.2020 р. (повний текст складено 09.07.2020 р.)
у справі № 910/3083/20 (суддя - Смирнова Ю.М.)
за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
до товариства з обмеженою відповідальністю "Укральянспродукт"
про стягнення 346 731,00 грн.,-
В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Укральянспродукт" (далі - ТОВ "Укральянспродукт") про стягнення 346 731,00 грн. штрафу за невиконання зобов`язань з поставки товару. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на ту обставину, що поставка відповідачем товару за договором № 118/В33-2019 від 18.07.2019 р., який не відповідає вимогам якості та маркування, не визнається за законом належним виконання постачальником зобов`язань з передачі товару у власність покупцю, тож постачальник має нести передбачену договором та законом відповідальність. 
Рішенням господарського суду міста Києва від 03.07.2020 р. у справі № 910/3083/20 позов задоволено частково: стягнуто з ТОВ "Укральянспродукт" на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 99  066,00 грн. штрафу та 1 508,28 грн. судового збору за подання позову; в іншій частині позову відмовлено; стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ТОВ "Укральянспродукт" 3 550,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Мотивуючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи документально підтверджено факт поставки відповідачем товару неналежної якості та з порушенням умов маркування у кількості 5  000,00 кг за видатковою накладною № 58 від 05.09.2019 р. на суму 450 300,00  грн., у зв`язку з чим задоволено вимоги у розмірі 99 066,00 грн. В решті позову відмовлено за недоведеністю вимог. Також судом покладено на позивача 3  550,00 грн. понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, з урахуванням їх зменшення та пропорційності розміру задоволених позовних вимог.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Укральянспродукт" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити. 
Наводячи підстави скасування оскаржуваного рішення, апелянт зазначав, що ним були надані всі передбачені умовами договору та супроводжуючі товар документи, які підтверджують відповідність товару якісним показникам та вимогам державного стандарту України (далі - ДСТУ). Натомість позивачем не доведено невідповідності товару умовам договору, а складений ним під час приймання товару акт № 78/5/8-2026 від 05.09.2019 р. не може вважатися актом приймального контролю у розумінні умов договору. Окрім цього, відповідач стверджував, що позивач не міг самостійно встановити невідповідність товару вимогам якості, оскільки у разі наявності сумнівів у свіжості та якості товару він має досліджуватися за допомогою хімічного і мікроскопічного аналізу, а за результатами дослідження складатися протокол випробувань. Тож, на переконання відповідача, позивач повинен був зупинити приймання товару, прийняти товар на зберігання та скласти акт про фактичну якість (акт про приймання товару на зберігання), але в порушення вимог договору відмовився приймати такий товар. 
За твердженнями скаржника, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам постачальника (відповідача у справі) з приводу того, що договір не містить визначення неякісності партії товару на підставі виявлення лише на підставі того, що одна одиниця товару зі всієї партії містила залишки щетини;
- відповідність товару вимогам якості підтверджується заявою свідка та гарантійним листом ТОВ "Крамар ЛТД" № 12-09/2019 від 05.09.2019 р.;
- відповідач, у відповідності до пп. 7.4.1 договору, несе відповідальність у вигляді 2 % штрафу лише у разі одночасного порушення вимог щодо тари, упаковки та маркування;
- позивач безпідставно відмовився від прийняття товару і вимог щодо його заміни не висував;
- позивач не обґрунтував та не довів неспівмірності заявлених відповідачем вимог до відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Пашкіна С.А., Алданова С.О., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 07.10.2020 р. 
09.09.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.
07.10.2020 р. розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Кропивної Л.В. у відпустці. 
07.10.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про продовження процесуального строку та пояснення. 
З огляду на положення 119 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) колегія суддів поновлює процесуальний строк та приймає надані позивачем пояснення.  
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 р. призначено справу до розгляду на 11.11.2020 р.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2020 р. оголошено перерву до 16.11.2020 р. 
У судовому засіданні, що відбулось 16.11.2020 р., відповідач просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволенні позову. Позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. 
Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Місцевим господарським судом вірно встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що 18.07.2019 р. між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (замовник) та ТОВ "Укральянспродукт" (учасник) укладено договір № 118/В33-2019 (далі - договір), за умовами якого учасник зобов`язався у визначені договором строки поставити замовникові товар, зазначений у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1), а замовник - прийняти і оплатити такий товар.
За умовами пункту 1.2 договору та специфікації (додаток № 1) найменування (номенклатура, асортимент) товару код ДК 021:2015-15110000-2-м`ясо (м`ясо свинини (1  категорії)) (далі - товар). Кількість товару за договором: 50  000,00 кг, ціна за одиницю з ПДВ 90,06 грн., сума з ПДВ 4 503 000,00 грн.
Згідно з пунктом 2.1 договору, якість товару, який поставляється учасником, повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ДСТУ 7158:2010. Товар за якістю повинен відповідати одиниці товару, яка була подана до замовника під час проведення процедури закупівлі. Пакування та маркування товару, що поставляється за даним договором, повинне відповідати діючим стандартам, технічним умовам та забезпечувати зберігання споживацьких властивостей товару під час транспортування та зберігання. Товар, котрий учасник зобов`язується передати замовнику, має відповідати вимогам до його якості на момент його передачі замовнику, а також протягом строку придатності (гарантійного терміну). Разом з товаром учасник повинен передати замовнику документи, що підтверджують безпечність та якість харчових продуктів, у тому числі забезпечують їх простежуваність, відповідно до Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", та інші необхідні документи які належать до передачі разом з товаром відповідно до чинного законодавства України. До таких документів належать бухгалтерські документи та документи, що засвідчують якість товару, які вказані в пункті 5.4 договору. 
Згідно з пунктом 2.3 договору під час поставки кожної партії товару, замовник протягом двох робочих днів, проводить обов`язкову перевірку якості та безпечності (органолептична перевірка) товару, що постачається учасником (далі - контрольні заходи). Результати проведення контрольних заходів оформляються актом приймального контролю, який підписується представником замовника, що здійснював перевірку, та представником учасника. У випадку відмови від підпису цього акту однією із сторін цього договору, запис про таку відмову зазначається в акті і підписується відповідно другою із сторін цього договору. Під час проведення контрольних заходів, учасник на вимогу представника замовника зобов`язаний протягом 24 годин надати в паперовому або електронному вигляді документи про відповідність - декларація (в тому числі декларація про відповідність), або висновок, або свідоцтво, або сертифікат (у тому числі сертифікат відповідності) або будь-який інший документ, що підтверджує виконання визначених законодавством вимог, які стосуються об`єкта оцінки відповідності (пп. 2.3.1 договору). Акт приймання товару на зберігання оформлюється лише після завершення контрольних заходів з обов`язковим зазначенням в акті приймання їх результатів, але не більше 5 календарних днів після проведення контрольних заходів (пп. 2.3.2 договору).
Положеннями пункту 5.4 договору передбачено, що на кожну партію товару, що постачається, учасник обов`язково надає замовнику наступні документи:
- рахунок-фактуру, підписану особою, уповноваженою на підписання господарських та фінансових документів;
- видаткову накладну (у трьох примірниках), підписану особою, уповноваженою на підписання господарських та фінансових документів;
- товарно-транспортну накладну (у разі перевезення товару автомобільним транспортом);
- оригінал (або нотаріально завірена копія, або копія, завірена виробником продукції) декларації виробника або сертифікат якості на партію наданого зразка одиниці товару;
- оригінал (або нотаріально завірена копія, або копія, завірена лабораторією, що видала документ) протоколу досліджень (випробувань) про безпечність та відповідність товару або експертного висновку про безпечність та відповідність товару, наданого акредитованою лабораторією на ім`я учасника із проведеними лабораторними дослідженнями партії даного товару;
- копію атестату про акредитацію вимірювальної лабораторії (копія завірена мокрою печаткою лабораторії або нотаріально завірена копія), при цьому даний атестат має свідчити про можливість проведення зазначеною лабораторією випробувань щодо предмету закупівлі;
- належним чином завірену копію висновку санітарно-епідеміологічної експертизи на споживчу тару;
- належним чином завірену копію якісного посвідчення на споживчу тару.
У разі поставки товару, ввезеного на митну територію України та виробником якого є нерезидент України, постачальник зобов`язаний зазначити в товаросупроводжувальних документах код УКТЗЕД товару, номер та дату митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення товару, та надати копії митних декларацій.
Відповідно до пункту 5.6 договору замовник має право не приймати товар за кількістю та якістю, у разі встановлення невідповідності товару /одиниці товару, яка була подана до замовника під час проведення процедури закупівлі вимогам щодо якості та/або маркування та/або етикетування та/або фасування та/або стану упаковки товару після проведення органолептичного дослідження представниками замовника, на строк достатній для встановлення відповідної якості товару. У разі, якщо сумніви щодо якості товару підтверджуються (експертним висновком, протоколом досліджень, актом, тощо), замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від договору.
Зі змісту пункту 7.4 договору випливає, що у разі поставки неякісного товару відповідач сплачує замовнику штраф у розмірі 20 % вартості такого товару, а за поставку товару з порушенням вимог, зокрема, маркування,  - штраф у розмірі 2 % вартості товару поставленого з порушенням такої вимоги. 
Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 р., а в частині взаєморозрахунків - до їх повного виконання (пункт 10.1 договору).
Як випливає з матеріалів справи і визнається сторонами договору поставки, позивач направив відповідачу заявку № 78/5/7-1700 від 01.08.2019 р. на поставку товару - м`яса свинини (1 категорії) у кількості 50  000,00 кг на склад замовника за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А.
05.09.2019 р. відповідач доставив автотранспортом позивачу товар у кількості 17  500,00 кг, загальною вартістю 1 576 050,00 грн. відповідно товарно-транспортних накладних (далі - ТТН) № 58 від 05.09.2019 р., № 59 від 29.08.2019 р., № 60 від 05.09.2019 р.
Як зазначав позивач, разом з товаром відповідачем також були надані видаткові накладні № 58 від 05.09.2019 р. на суму 450 300,00 грн., № 59 від 05.09.2019 р. на суму 675 450,00 грн., № 60 від 05.09.2019 р. на суму 450  300,00 грн.; рахунки на оплату № 48 від 05.09.2019 р. на суму 450 300,00 грн., № 49 від 05.09.2019 р. на суму 675 450,00 грн., № 50 від 05.09.2019 р. на суму 450 300,00 грн.; протокол випробувань № 832/1 від 28.08.2019 р., складений Лабораторією промислової токсикології Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького; декларації виробника (посвідчення про якість) на продукцію тваринного походження № 58 від 05.09.2019 р., № 59 від 05.09.2019 р., № 60 від 05.09.2019 р.; сертифікат якості від 21.08.2019 р. 
За результатами проведеного приймального контролю позивачем було складено акт № 78/5/8-2026 від 05.09.2019 р. про факт поставки товару, який не відповідав вимогам, узгодженим сторонами, та з порушенням маркування, оскільки при огляді товару виявлено півтуші з розмитими ветеринарними клеймами, без можливості порівняння їх з клеймом, зазначеним у декларації виробника № 58 від 05.09.2019 р., складеної ТОВ "Крамар ЛТД" (передбачають маркування/клеймування "UA 13-21-89 Держветнагляд"). Також на одній з півтуш свинини виявлено залишки щетини, що не відповідає вимогам пп. 5.1.13 розділу 5 ДСТУ 7158:2010.
Враховуючи наведене, комісія замовника запропонувала не приймати поставлене відповідачем м`ясо свинини першої категорії в кількості 17  500,00 кг, загальною вартістю 1 576 050,00 грн., дата виготовлення 23.08.2019 р., виробник ТОВ "Крамар ЛТД", та повернути його постачальнику .
Вказаний акт підписаний комісією в присутності директора постачальника, який висловив заперечення щодо невідповідності товару вимогам ДСТУ, вказавши, що клейма на півтушах маркування на них ідентифікуються, що відповідає декларації виробника вимогам ДСТУ, і є розбірливими; на поставлених півтушах відсутні залишки щетини, всі півтуші, в тому числі за даним показником, відповідають вимогам ДСТУ; висновок про наявність щетини є упередженим та суб`єктивним; м`ясо у повній мірі відповідає предмету договору та вимогам ДСТУ, що підтверджується документами та лабораторними дослідженнями; військова частина не має повноважень на встановлення відповідності або невідповідності товару вимогам ДСТУ, оскільки вказаний факт можна встановити лише за результатами лабораторного дослідження.
Листом № 78/6-2320 від 01.10.2019 р. позивач звернувся до відповідача щодо сплати штрафу за поставку товару, який не відповідає умовам договору.
Предметом спору у даній справі є право позивача на застосування до відповідача штрафу у відповідності до умов договору за поставку товару, який не прийнятий покупцем.
При вирішенні спору належить встановити, чи правомірно покупець відмовився прийняти товар і чи у зв`язку з цим мав право застосувати до постачальника штрафні санкції за невиконання обов`язку за договором поставити товар, який не відповідає вимогам щодо маркування та іншим відомим продавцю потребам покупця.
Згідно статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
За умовами статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.
Згідно до ст. 687 ЦК України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до  ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. 
Як вбачається з матеріалів справи, 05.09.2019 р. компетентною особою замовника - лікарем відділення хіміко-токсикологічного та радіологічного контролю відділу (лабораторії) ветеринарно-санітарної експертизи та фізико-хімічних досліджень мол. л-нт Алексієнко С.С., який проходить службу у позивача та уповноважений здійснювати такий вид діяльності відповідно до функціональних обов`язків (а.с. 168-169 том 1) - проведено органолептичну перевірку (оцінка якості продукції за допомогою органів відчуттів) поставленого відповідачем товару.
За результатами органолептичного дослідження складено акт приймального контролю № 78/5/8-2026 від 05.09.2019 р., що передбачено пунктом 2.3 договору. 
Згідно з актом встановлено поставку товару по видатковій накладній № 58 від 05.09.2019 р. на суму 450 300,00 грн. неналежної якості - залишки щетини на одній з півтуш та виявлено півтуші з розмитими ветеринарними клеймами.
Між тим додатком № 2 до договору сторони узгодили технічний опис товару, який підлягає поставці відповідачем: товар - м`ясо свинини першої категорії повинно відповідати нормативному документу на цей вид продукції (товару): ДСТУ 7158:2010 "М`ясо. Свинина в тушах і півтушах. Технічні умови", Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" та іншим вимогам законодавства в сфері обігу харчових продуктів. М`ясо свинини першої категорії повинно бути заморожене та виготовлено у вигляді півтуш, без голови, ніг, внутрішніх органів, внутрішнього жиру. Запах та колір - без стороннього запаху, м`язова тканина в місцях розділення - від світло-рожевого до червоного кольору, сало - від білого до блідо-рожевого. На півтушах не повинно бути залишків внутрішніх органів, щетини, згустків крові, бахромок м`язової і жирової тканин, побитостей, синців, забруднення. На кожній півтуші повинно бути проставлено ветеринарне клеймо овальної форми, яке підтверджує, що ветеринарно-санітарна експертиза свинини проведена в повному обсязі і цю свинину можна випускати до реалізації на харчові цілі без обмежень, а також клеймо та штампи, що позначають категорію вгодованості. Строк придатності товару повинен становити не менше 85 % від терміну зберігання даного виду товару з дня поставки його на склад замовника. 
При цьому колегія суддів враховує, що основним призначенням товарознавчого та ветеринарного маркування є ідентифікація товару з метою доведення до покупця відомостей щодо товару, його споживчих та видових якостей, виробника товару, дати та місця його виготовлення, відповідностей товару санітарно-гігієнічним, ветеринарним та іншим вимогам, а отже маркування слугує засобом, за допомогою якого визначаються асортиментні якості товару.
У відповідності до частини 2 статті 672 ЦК України якщо продавець передав покупцеві частину товару, асортимент якого відповідає умовам договору купівлі-продажу, і частину товару з порушенням асортименту, покупець вправі відмовитися від прийняття усього товару.  
Згідно пункту 5.6 договору замовник мав право не приймати товар, у зв`язку з встановленням невідповідності одиниці товару щодо якості та/або маркування. При цьому, партії товару визначені замовником у заявці № 78/5/7-1700 від 01.08.2019 р., зокрема, і у кількості 5 000,00 кг. (а.с. 32 том 1), що помилково не враховано апелянтом.
Як випливає з матеріалів справи та підтверджено поясненнями представників сторін, покупець відмовився прийняти поставлений відповідачем товар, який не відповідав асортиментним потребам покупця у зв`язку з порушенням вимог до товару, наведеними і узгодженими сторонами у договорі.
На переконання колегії суддів, наявність залишків щетини та нечіткість клейм на поставлених відповідачем позивачу півтушах по видатковій накладній № 58 від 05.09.2019 р. не потребує додаткового лабораторного дослідження і може бути встановлена за результатами органолептичної перевірки.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що акт приймального контролю був отриманий керівником відповідача Гончаруком О.А., а наведені ним заперечення не знайшли свого підтвердження під час розгляду судом даної справи, тим більше, що у гарантійному листі № 12-09/2019 від 05.09.2019 р. (а.с. 117 том 1), який надісланий ТОВ "Крамар ЛТД" позивачу, і на який посилається скаржник у апеляційній скарзі, виявлених підчас органолептичного контролю недоліків товару щодо нечіткості ветеринарних клейм та наявності залишків щетини на свинній півтуші, не спростовано постачальником.
Колегія суддів не приймає до уваги надану відповідачем до матеріалів справи заяву директора товариства Гончарука О.А. як свідка, адже його пояснення були викладені під час підписання акту приймального контролю і цим доводам суд першої інстанції надав відповідну правову оцінку.
Пунктом 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно з статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 7.4 договору передбачено, що у разі поставки неякісного (некомплектного товару та/або поставки товару з порушенням вимог розділу 2 цього договору) учасник зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 20 % вартості недоброякісного товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується відповідним актом та/або протоколами дослідження. У випадку відмови від підпису цього акту однією із сторін цього договору або не прибуття сторони на підписання, запис про таку відмову чи не прибуття сторони для підписання зазначається в акті і підписується відповідно другою стороною цього договору. Зазначений товар не зараховується учаснику у виконання поставки і підлягає заміні в строк 5 робочих днів з дня отримання документа щодо невідповідної якості товару. Сплата штрафу не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за цим договором.  
Відповідно до пп. 7.4.1 договору за поставку товару з порушенням вимог щодо тари, упаковки та маркування учасник сплачує замовнику штраф у розмірі 2 % вартості товару поставленого з порушенням таких вимог. Факт поставки товару з порушенням вимог щодо тари, упаковки та маркування підтверджується відповідним актом. У випадку відмови від підпису цього акту однією із сторін цього договору, запис про таку відмову зазначається в акті і підписується відповідно другою із сторін цього договору. Зазначений товар не зараховується учаснику у виконання поставки і підлягає заміні в строк 5 робочих днів з дня направлення повідомлення про порушенням вимог щодо тари, упаковки та маркування. Сплата штрафних санкцій не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за цим договором.
Доводи апелянта про те, що договором передбачена відповідальність постачальника у вигляді штрафу за одночасної наявності порушень постачальником вимог щодо тари, упаковки та маркування товару, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними, оскільки такі порушення є самостійними об`єктами відповідальності із правовими наслідками у вигляді штрафу, на що вказують вжиті сторонами сполучники "та/або". 
За встановлених обставин колегія суддів апеляційного господарського погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що сума штрафу у розмірі 99 066,00 грн. (20 % + 2 % від суми 450 300,00 грн.) за поставку товару неналежної якості та з порушенням вимог маркування партії товару у кількості 5 000,00 кг, що відвантажувалася по видатковій накладній № 58 від 05.09.2019 р., на суму 450 300,00 грн., є вірною та підлягає стягненню з відповідача.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині розподілу між сторонами судових витрат на правничу допомогу, то судова колегія виходить з наступного.
Статтею 123 ГПК України  передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Заяву про понесення витрат на правничу допомогу, пов`язану із розглядом даної справи, адвокат відповідача заявив у відзиві на позовну заяву (а.с. 84-107 том 1), тобто у встановлений процесуальний строк.
На підтвердження заявлених витрат заявником надано наступні документи:
- договір про надання правової (правничої) допомоги № 61 від 08.11.2019 р. укладений між адвокатським бюро "Войніканіс-Мирського" та ТОВ "Укральянспродукт", за умовами якого вартість години бюро на надання правової допомоги складає 3 000,00 грн. (пункт 5.2 договору);
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4675/10 від 24.11.2011 р.;
- ордер серії КС № 546856 від 11.11.2019 р.; 
- лист відповідача про надання адвокату письмового завдання (доручення) за договором щодо введення справи № 910/3083/20; 
- рахунок на оплату № 81 від 17.03.2020 р. на суму 24 000,00 грн.; 
- платіжне доручення № 205 від 24.03.2020 р. на суму 24 000,00 грн.; 
- акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 26.03.2020 р., згідно якого було надано наступні послуги: ознайомлення з позовною заявою, здійснення правового аналізу її обґрунтованості та підготовка правової позиції (1,5 год.); підготовка відзиву (6 год.); проведення переговорів та погодження правової позиції по справі з клієнтом (0,5 год.). Загального часу витрачено 8 год. 
За приписами частин 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. 
Поряд з цим, аналіз наведених норм частини 4 статті 126 ГПК України, а також статті 129 цього Кодексу  дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, позивач заперечував розмір заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу, про що зазначено у відповіді на відзив, а також у поясненнях (а.с. 165-166, 211-213 том 1).
За доводами позивача, заявлені витрати не є співмірними зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання робіт та обсягом наданих адвокатом послуг на їх виконання.
Таким чином, враховуючи наявність клопотання позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, керуючись критерієм розумності розміру адвокатських витрат та пропорційності задоволення позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правомірно відшкодовано з позивача на користь відповідача 3 550,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу, оскільки цей розмір судових витрат є доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат з урахуванням складності справи. В іншій частині заява задоволенню не підлягає.
Зважаючи на наведене, господарський суд першої інстанції на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів вірно вирішив господарський спір, прийняв законне рішення, а отже підстави для його скасування відсутні.  
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України суд,-
П  О  С  Т  А  Н  О  В  И  В:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укральянспродукт" на рішення господарського суду міста Києва від 03.07.2020 р. у справі № 910/3083/20 залишити без задоволення. 
Рішення господарського суду міста Києва від 03.07.2020 р. у справі № 910/3083/20  залишити без змін. 
Матеріали справи № 910/3083/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 07.12.2020 р. 

Головуючий суддя                                                            Л.В. Кропивна 

Судді                                                                                С.А. Пашкіна

                                                                                С.О. Алданова