ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 820/7221/16
адміністративне провадження № К/9901/40662/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 (колегія суддів: Шевцова Н.В., Макаренко Я.М., Мінаєва О.М.) у справі № 820/7221/16 за позовом Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області (далі за текстом - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі за текстом - Харківське управління ОВПП ДЖФС, відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог,  просив:
- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби  в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо невжиття заходів, передбачених статтею 43 Податкового кодексу України з повернення Управлінню Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області надміру сплачених сум з грошових зобов`язань з податку на додану вартість в розмірі 192363,66 грн, з податку на прибуток в розмірі 724697,05 грн, по податку з транспортних засобів в розмірі 91,52 грн, по Єдиному соціальному внеску (нарахованому роботодавцями на суми заробітної плати, винагород за договорами ЦПХ) в розмірі 9522,57 грн, по екологічному податку (надходження від розміщення відходів) в розмірі 357,16 грн (разом - в сумі 927031,96 грн);
- зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби  в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби  вжити заходів для повернення на банківський рахунок Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області № 26004014014, МФО 351607 в ПАТ "Банк "Грант" м. Харкова надміру сплачені Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області з податку на прибуток в розмірі 724697,05 грн, по податку з транспортних засобів в розмірі 91,52 грн, по Єдиному соціальному внеску (нарахованому роботодавцями на суми заробітної плати, винагород за договорами ЦПХ) в розмірі 9522,57 грн, по екологічному податку (надходження від розміщення відходів) в розмірі 357,16 грн (разом - в сумі 734688,30 грн) шляхом підготовки та подання до відповідного органу Державної казначейської служби України висновку про повернення цих сум коштів з Державного бюджету України;
- зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби  в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби  вжити заходів для повернення на банківський рахунок Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області в системі електронного адміністрування податків № 37517000006801 (МФО 899998) надміру сплаченої  Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області до бюджету суми податку на додану вартість в розмірі 192363,66 грн. шляхом  підготовки та подання до відповідного органу Державної казначейської служби України висновку про повернення цих сум коштів з Державного бюджету України;
- вийти за межі заявлених позовних вимог та захистити порушені відповідачем права, свободи та інтереси позивача у інший законний спосіб у випадку, якщо по підсумках розгляду справи Харківський окружний адміністративний суд прийде до висновку, що позивачем у цьому адміністративному позові неправильно, неточно чи неповно визначений предмет позовних вимог.
Обґрунтовуючи позов вказується, що передумов для відмови у поверненні йому надміру сплачених сум податкових зобов`язань не було, з огляду на відсутність податкового боргу, про який стверджує відповідач. 
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2017 (суддя - Мельникова Р.В.) року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо невжиття заходів, передбачених статтею 43 Податкового кодексу України з повернення Управлінню Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області надміру сплачених сум грошових зобов`язань  з податку на додану вартість в розмірі 192363 (сто дев`яносто дві тисячі триста шістдесят три)грн. 66 коп., з податку на прибуток в розмірі 724697( сімсот двадцять чотири тисячі шістсот дев`яносто сім) грн. 05 коп., по єдиному соціальному внеску (нарахованому роботодавцями на суми заробітної плати, винагород за договорами ЦПХ) в розмірі 9522 (дев`ять тисяч п`ятсот двадцять дві) грн. 57 коп., по екологічному податку (надходження від розміщення відходів) в розмірі 357 (триста п`ятдесят сім) грн. 16 коп.
Зобов`язано Харківське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби підготувати та подати для виконання до відповідного органу Державної казначейської служби висновок про повернення  на розрахунковий рахунок Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області № 26004014014, МФО 351607 в ПАТ "Банк "Грант" м. Харкова (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 20, код ЄДРПОУ 08597026) з бюджету надмірно сплачених сум грошових зобов`язань з податку на прибуток в розмірі 724697( сімсот двадцять чотири тисячі шістсот дев`яносто сім) грн. 05 коп., по єдиному соціальному внеску (нарахованому роботодавцями на суми заробітної плати, винагород за договорами ЦПХ) в розмірі 9522 ( дев`ять тисяч п`ятсот двадцять дві) грн. 57 коп., по екологічному податку (надходження від розміщення відходів) в розмірі 357 (триста п`ятдесят сім) грн. 16 коп.
Зобов`язано Харківське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби підготувати та подати для виконання до відповідного органу Державної казначейської служби висновок для повернення на банківський рахунок Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області з бюджету в системі електронного адміністрування податків № 37517000006801 (МФО 899998) надміру сплаченої  Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області до бюджету суми податку на додану вартість в розмірі 192363 (сто дев`яносто дві тисячі триста шістдесят три) грн. 66 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності у позивача податкових зобов`язань, податкового боргу та наявності підстав для повернення на банківський рахунок позивача надміру сплачених сум грошових зобов`язань  з податку на додану вартість, податку на прибуток, по єдиному соціальному внеску, по екологічному податку.
Натомість суд апеляційної інстанції постановою від 25.10.2017 рішення суду першої інстанції скасував, у задоволені позову відмовив, у зв`язку із тим, що у позивача існує податковий борг. Доводи позивача про його відсутність не підтверджуються, а надання до банку платіжного доручення про списання коштів з його рахунку для сплати податкового зобов`язання не свідчить про фактичну сплату грошового зобов`язання, та не є достатнім для вчинення всіх дій для сплати податків, оскільки кошти банком не перераховані, згодом повернуті позивачу. Відтак, по рахунку позивача наявний податкових борг, який унеможливлює повернення йому запитуваних сум переплат.   
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції ствердивши, що у нього відсутній податковий борг, про який говорить відповідач. При цьому доводить, що відсутність з його боку вини по сплаті вказаного податкового зобов`язання була встановлена численними судовими рішеннями, а тому відмова у поверненні запитуваної суми коштів як надміру сплачених порушує його право.
Письмового відзиву на касаційну скаргу позивача до Суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.
          Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що  липні 2016 року УДСО повністю припинило здійснення своєї господарської діяльності з надання послуг охорони та з обслуговування майна, яке знаходилося у його розпорядженні на праві оперативного управління, та триває процедура ліквідації УДСО як юридичної особи.
Позивач 16.08.2016 № 48/5-326/Жр звернувся до відповідача з заявою про повернення на його банківський рахунок переплати в сумі 724697,05 грн. з податку на прибуток, в сумі 91,52 грн. по податку з транспортних засобів, в сумі 9522,57 грн. по єдиному соціальному внеску (нарахованому роботодавцями на суми заробітної плати, винагород за договорами ЦПХ), в сумі 357,16 грн. по екологічному податку (надходження від розміщення відходів).
Листом від 26.08.2016 № 51/10/28-09-49-23 відповідач відмовився повертати позивачу ці кошти, посилаючись на наявність у позивача податкового боргу з ПДВ у сумі 452109,79 грн.
Листом від 26.12.2016 № 48/9-408/Жр позивач вдруге звернувся до відповідача з заявою про відсутність у нього будь-якого податкового боргу з ПДВ та вимогою про повернення на банківській рахунок переплат в сумі 192363,66 грн. з ПДВ, в сумі 724697,05 грн. з податку на прибуток, в сумі 91,52 грн. по податку з транспортних засобів, в сумі 9522,57 грн. по єдиному соціальному внеску (нарахованому роботодавцями на суми заробітної плати, винагород за договорами ЦПХ), в сумі 357,16 грн. по екологічному податку (надходження від розміщення відходів), разом - в сумі 927031,96 грн.
Однак, посилаючись на наявність в інтегрованій картці УДСО податкового боргу в сумі 452109,79 грн. з податку на додану вартість, що в свою чергу унеможливлює проведення процедури повернення бюджетних відшкодувань позивачу, контролюючий орган зазначає про неможливість задоволення вищевказаної заяви позивача. 
Судом встановлено, що такий податковий борг виник у зв`язку із тим, що підприємством до Харківського РВ АТ «Брокбізнес банк» було надане на виконання платіжне доручення від 26.02.2014 року  № 1930 на перерахування ПДВ за січень 2014 року у сумі 630000,00 грн., однак грошові кошти на рахунок УДКС України у м. Харкові зараховані не були, а згодом повернуті позивачу.
Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України (далі- ПК) окрім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Пунктом 57.1 статті 57 ПК визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.
Так, статтею 22 Закону України «Про платіжні системи і переказ коштів в Україні» визначено, що ініціювання переказу здійснюється, зокрема, за платіжним дорученням. Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. Банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту.
Згідно з пунктами 36.1 та 36.5 статті 36 ПК податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Пунктом 14.1.175 статті 14 ПК передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно із приписами статті 43 ПК помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що відповідачем було відмолено у задоволені заяви позивача про повернення переплат з податкових зобов`язань, у зв`язку із наявністю в такого податкового боргу. 
Із загальних положень статті 38 ПК також випливає, що належним виконанням податкового зобов`язання є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань.
Відповідно до підпункту 30.1 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», - переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.
Висновок щодо застосування п.п.30.1 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» в подібних правовідносин викладений Великою Палатою Верховного Суд в постанові від 01.07.2020, справа № 804/4602/16, провадження № 11-153апп20. 
Враховуючи наведене, та встановлений судом апеляційної інстанції факт ненадходження від позивача на казначейський рахунок узгоджених податкових зобов`язань, що свідчить про їх не сплату, Верховний Суд погоджується з тим, що відповідачем правомірно відмовлено в повернені надмірно сплачених сум відповідно до  приписів статті 43 ПК, в зв`язку з наявністю податкового боргу. 
Щодо доводів позивача з посиланням  на судову практику в інших справах, в яких визнано протиправними дії відповідача по нарахуванню і стягненню з позивача відповідних  сум штрафів та пені у зв`язку з ненадходженням до бюджету  сплачених 26.02.2014  сум ПДВ в сумі 630  000 грн. необхідно зазначити наступне. Позивач помилково вважає, що зазначена сума є фактично сплаченою, оскільки як вже зазначалось, платіжне доручення Харківським РВ АТ «Брокбізнес банк» не виконано, а повернуто позивачу, а згодом і кошти також повернуті на рахунок позивача. Відтак, з цього податку у позивача виник борг. В названих судових рішеннях судами визнано протиправними нарахування сум штрафних санкцій та пені в зв`язку в зв`язку з несвоєчасною сплатою податкового зобов`язання, оскільки податковим законодавством передбачено відповідальність саме банку в такому випадку, а не платника податку. Проте, в жодному судовому рішенні не встановлено відсутність обов`язку позивача сплатити суму податкового боргу.
Враховуючи вищенаведене, Суд касаційної інстанції погоджується з позицією  суду апеляційної інстанції, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для відмови в задоволенні позову.
          Суд касаційної інстанції визнає, що суди не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин. 
          Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
          Керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 - без змін.
2. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко І.А. Васильєва   С.С. Пасічник