22-ц/804/3814/20 
                                                                                242/2672/20 
                                               
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М             У К Р А Ї Н И

30 грудня 2020 року                                                                                                    місто Маріуполь

   справа № 242/2672/20
   провадження № 22-ц/804/3814/20   
      
Донецький апеляційний суд у складі: 
  
                           судді-доповідача                                      Пономарьової О.М.,
                           суддів                                                        Зайцевої С.А., Попової С.А.,

сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянув за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Селидівського районного суду Донецької області у складі судді Черкова В.Г. від 17 серпня 2020 року, дата складання повного тексту рішення 17 серпня 2020 року, 
в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
19 червня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на дитину.
Позовна заява мотивована тим, що відповідач за рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 22 червня 2016 року зобов`язаний до сплати аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
На теперішній час старший син досяг повноліття, а тому аліменти повинні стягуватися на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ? частки заробітку, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Позивачка просила змінити розмір та спосіб стягуваних аліментів, визначений рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 22 червня 2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 на утримання двох дітей – зі стягнення в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини – на стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання однієї неповнолітньої дитини – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Селидівського районного суду Донецької області від 17 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на дитину задоволено частково.
Змінено розмір та спосіб стягуваних аліментів, визначений рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 22 червня 2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання двох дітей – зі стягнення в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини – на стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 , на утримання однієї неповнолітньої дитини – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 840 грн 80 коп.
Рішення місцевого суду мотивоване тим, що на даний момент дитина, на яку стягуються аліменти за рішенням суду, - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , досяг повноліття, це свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з відповідача на двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів доходу щомісячно, а тому позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
07 грудня 2020 року відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив змінити оскаржуване рішення та змінити розмір стягуваних аліментів з 1/3 частини на 2-х дітей на 1/6 частину на одну дитину щомісячно, від усіх видів заробітку та доходу, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що на теперішній час відповідач мешкає в орендованому житлі та сплачує за його користування. На його утриманні перебуває матір – ОСОБА_9 , 1953 року народження, яка отримує мінімальну пенсію та потребує стороннього догляду та додаткових витрат у зв`язку зі станом здоров`я.
Відповідач зазначає, що надає додаткову допомогу дітям, опікується ними, коли має таку можливість, а аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу будуть дорівнювати приблизно 3 235 грн 72 коп., що перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Доводи інших учасників справи
22 грудня 2020 року на електронну адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Доводи відповідача не підтверджені належними та допустими доказами, не надано доказів на підтвердження оренди житла, додаткових матеріальних витрат на утримання дітей, витрат на лікування та утримання хворої матері, яка мешкає разом зі своїм чоловіком та отримує пенсію. Відповідач не обтяжений борговими зобов`язаннями, інших дітей, ніж спільних з позивачкою, не має.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Сторони у цій справі з 19 вересня 1998 року по 16 березня 2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 16 березня 2017 року (а.с. 12).
Від шлюбу мають двох дітей – сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які мешкають з позивачкою.
Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 22 червня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 ( ОСОБА_1 ) стягнуті аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. 
ОСОБА_11 досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З доданої до апеляційної скарги довідки ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» вбачається, що середньомісячний заробіток відповідача ОСОБА_2 за період з травня по жовтень 2020 року становить 24 114 грн 86 коп. За цей же період утримано аліментів на суму       19 402 грн 69 коп.

Рух справи у суді апеляційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 грудня 2020 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Зайцева С.А., Попова С.А.
Ухвалою апеляційного суду від 14 грудня 2020 року у справі відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою апеляційного суду від 21 грудня 2020 року справа призначена до судового розгляду за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи. 

Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 має двох дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вже досяг повноліття, та неповнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 22 червня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходів) щомісячно, починаючи з 01 червня 2016 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14-15).
З довідки ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» вбачається, що починаючи з травня 2020 року по жовтень 2020 року із заробітної плати ОСОБА_2 щомісячно утримано аліменти за виконавчим провадженням №52016838 від 01 вересня 2016 року, тобто, на виконання рішення суду, щодо стягнення аліментів на утримання дітей. Середньомісячний заробіток відповідача ОСОБА_2 за період з травня по жовтень 2020 року становить 24 114 грн 86 коп. (а.с.67).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами ; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 81 ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідач суду першої інстанції ніяких доказів на підтвердження свого матеріального становища, наявність утриманців не надав, а в апеляційній скарзі як підставу для зменшення розміру аліментів з ? до 1/6 частки на те, що орендує житло та утримує непрацездатну матір, що потребує додаткових витрат.
При цьому, відповідачем не надано доказів на підтвердження понесених витрат на оренду житла чи додаткової інформації про фінансову допомогу непрацездатній матері, яка мешкає окремо від відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182, 183, 184 СК України), апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки відповідачем не надано доказів щодо свого стану здоров`я та матеріального становища, наявності інших утриманців, наявності чи відсутності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.
Суд першої інстанції встановив, що на час звернення до суду позивача сімейний стан відповідача не змінився, здоров`я не погіршилося, відсутні дані, що на його утриманні перебувають інші особи, а також інші обставини, що мають істотне значення, повно та всебічно дослідив обставини справи, перевірив надані докази, дав їм належну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку, що після досягнення одним з дітей колишнього подружжя повноліття, наявні підстави для зменшення розміру аліментів з 1/3 частини всіх видів заробітку до ? частини.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з частиною 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до помилкового судового рішення. 
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції та вважає, що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, висновки суду здійсненні з дотриманням норм матеріального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до положень частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки оскаржуване судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, питання про розподіл судових витрат апеляційний суд не вирішує.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 – залишити без задоволення. 
Рішення Селидівського районного суду Донецької області від 17 серпня 2020 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Суддя-доповідач                                                                                   О.М. Пономарьова

Судді                                                                                                        С.А. Зайцева

                                                                                                                  С.А. Попова