П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/615/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Козачок І.С.  
Суддя-доповідач -  Іваненко Т.В.   
13 жовтня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Іваненко Т.В. 
суддів:  Граб Л.С.  Сторчака В. Ю. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року  (місце ухвалення рішення - м.Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в лютому 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення №6 від 21.02.2019 року про відмову в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та зобов`язання призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС  відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". 

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. 

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.    
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Право призначення пенсії особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи регулюється Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).
Статтею 10 Закону № 796-XII передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Так, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів мають право на зменшення пенсійного віку на 10 років.
Постановою правління Пенсійного фонду України затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).
Порядком № 22-1 передбачено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону № 796-XII).

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Водночас, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми № 122, а навпаки, такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.
Згідно статті 65 Закону № 796-XII, документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 51), яким визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.
Зокрема, відповідно до пункту 5 Порядку № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення зеленого кольору, серія А.
Згідно з частиною першою статті 15 Закону № 796-XII, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
В свою чергу, довідки про період проживання, роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З наведеного випливає, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Подібна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 11 вересня 2019 року у справі № 205/8713/16-а, від 25 листопада 2019 року у справі № 464/4150/17, від 09 січня 2020 року у справі № 363/3976/16-а та від 26 березня 2020 року у справі № 652/610/16-а, від 17.06.2020 у справі №552/3456/17.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 22 листопада 2018 року звернувся до сервісного центру Шепетівського відділу обслуговування громадян ПФУ з заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до положень статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". 
До заяви позивач  надав копію паспорту, довідки ІПН, атестату про навчання, військового квитка та трудової книжки,  довідку про заробітну плату, копію посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС 2 категорії серія НОМЕР_1 , архівну довідку від 14.06.2018 року № 4/66686, видану Центральним архівом Міністерства оборони Російської Федерації.

Відповідач, вважаючи, що надані позивачем документи не містять відомостей про періоди роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а інші документи, які б могли підтвердити факт роботи позивача у зоні відчуження відсутні, звернувся з запитами до архівних установ.
Згідно з листом Галузевого державного архіву Міністерства внутрішніх справ від 11.03.2019 року №3345/11-2019 відомості про участь позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відсутні (не виявлено). Відповідно до листа Львівського територіального архівного відділу галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 11.03.2019 року №М-368/417 документи військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_3 на зберігання до відділу не надходили. Відповідь від Галузевого державного архіву Міністерства оборони України на час прийняття рішення  не надходила.
Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області прийняте рішення №6 від 21.02.2019 року про відмову у призначенні позивачу  пенсії зі зниженням пенсійного віку, про що останнього поінформовано листом від 12.04.2019 року №12444/03.

Так, згідно з посвідченням ліквідатора аварії 2 категорії, серія НОМЕР_1 від 02 вересня 1993 року,  позивачу присвоєний статус "учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році". Посвідчення позивача є дійним, що не оспорюється і не спростований відповідачем.
Додана до заяви позивача  архівна довідка Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації № 4/66686 від 14.06.2018 року, яку відповідач не взяв до уваги,  містить відомості про те, що згідно з наказом  командира військової частини НОМЕР_3 від 09.05.1986 року № 111, у зв`язку з мобілізаційним розпорядженням ОСОБА_1 був направлений для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на ст. Вільча Південно-Західної залізничної дороги.  Також у довідці зазначено, що військова частина НОМЕР_3 була розміщена в с. Буда-Варовичі, яке відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення. Протягом періоду виконання обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 отримав сумарну дозу опромінення в розмірі 6,16 рентген.  Згідно з наказом №274  командира військової частини НОМЕР_3   від 15 жовтня 1986 року: «вважати такими, що вибули в складі військового ешелону № НОМЕР_4 нижчепоіменований особовий склад частини (у тому числі ОСОБА_1 ) по закінченню робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в пункт постійної дислокації частини в м. Ригу».
Те, що позивач працював у зоні відчуження,   беручи  участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з  травня по жовтень 1986 року, також  доводиться  військовим квитком  з відповідною відміткою. 

На підставі зазначеного, оцінивши усі наявні у матеріалах справи письмові докази, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що  у період з  09.05.1986 року по 15.10.1986 року ОСОБА_1 дійсно працював у зоні відчуження, де отримав дозу опромінення.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта про відсутність у документах  відомостей стосовно кількості днів роботи позивача в зоні відчуження. Оскільки в силу положень ст. 10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів. 

Таким чином, аналізуючи вищенаведені положення нормативних актів та інформації, яка міститься в наданих письмових доказах, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 09.05.1986 року по 15.10.1986 року, а тому має право на призначення державної пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до положень статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 10 років є протиправними.

Водночас, колегія суддів вважає необґрунтованими заперечення апелянта на ухвалу суду першої інстанції від 18 травня 2020 року, якою позивачу поновлено строк звернення до суду. Оскільки, зволікаючи із зверненням з позовом до суду, позивач мав правомірні  сподівання  на добросовісність суб`єкта влади  в питанні  надання йому  інформації, яка могла впливати на  вирішення питання призначення пенсії. 
Відтак, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду. 

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Іваненко Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Сторчак В. Ю.