Постанова
Іменем України
 
15 грудня 2020 року  
м. Київ
справа № 640/8978/14-к 
провадження № 51-2140км20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючого	ОСОБА_1 ,	
суддів	ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 	
за участю: секретаря судового засідання прокурора	  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,	
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року щодо 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадаути Абхазької АРСР, жителя м. Харкова,
засудженого за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 294 Кримінально кодексу України (далі – КК).
Оскаржені судові рішення
1.  Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом, ОСОБА_7 визнано винуватим в активній участі в масових заворушеннях, що супроводжувалось захопленням будівель,і засуджено за частиною 1 статті 294 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статті 75 КК його було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 цього Кодексу.
2. Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , судові рішення щодо яких у касаційному порядку не оскаржуються.
3.  Суд визнав доведеним, що 07 квітня  2014 року приблизно о 22:00 на майдані Свободи у м. Харкові ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , піддавшись на заклики осіб, матеріали стосовно яких виділено в окремі провадження, діючи усвідомлено, з метою грубого порушення громадського порядку та дестабілізації обстановки у Харківській області, взяли активну участь у масових заворушеннях.
Під час мітингу не менш ніж 100 невстановлених осіб, не зважаючи на законні вимоги представників влади не вдаватись до насильницьких дій, діючи узгоджено, згідно з єдиним умислом, стали бити палицями і кидати у двері та вікна будівлі Харківської обласної державної адміністрації (далі– ХОДА) та Харківської обласної ради (далі – ХОР) на вул. Сумській, 64 різні предмети і стріляти з травматичної зброї у бік співробітників правоохоронних органів, а згодом  підпалили чотири кабінети, розміщені у вказаному будинку. 
Надалі агресивно налаштовані учасники масових заворушень, у тому числі й ОСОБА_7 , увірвавшись до приміщення будівлі, розмістились групами на всіх поверхах.
08 квітня 2014 року о 07:30 працівниками міліції приміщення ХОДА і ХОР було звільнено, а ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та осіб, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження, затримано безпосередньо на місці скоєння злочину.
В ході цих масових заворушень, кільком працівникам правоохоронних органів було заподіяно різного ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, пошкоджено майно та завдано матеріальної шкоди державним установам.
Вимоги і доводи касаційних скарг 
4.  У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_7 , а кримінальне провадження закрити на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України           (далі – КПК).
5. Захисник стверджує, що в матеріалах провадження відсутні будь-які докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочину, а суд першої інстанції, будучи упередженим, усупереч  вимогам статей 8, 9, 94 КПК неправильно оцінив встановлені фактичні данні.
6.  На переконання захисника, апеляційний суд, не дотримавшись приписів статей 404, 419 КПК, у своїй ухвалі не обґрунтував належним чином, чому він залишив без задоволення апеляційні вимоги сторони захисту.
7.  Захисник у скарзі повідомив, що він та його підзахисний не бажають брати участь у касаційному розгляді.
8.  Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило. 
Позиції учасників касаційного розгляду
9.  У судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення касаційних вимог сторони захисту, вважаючи судові рішення законними й обґрунтованими. 
Оцінка Суду
10.  Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в скарзі доводи, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
11. Згідно з положеннями статті 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
12. Статтею 433 КПК визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, а також правильності правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.  
13. Згідно зі статтею 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого. Тому суд касаційної інстанції не перевіряє судових рішень у частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Натомість зазначені обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції. 
14. Доводи захисника ОСОБА_6 про відсутність у діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 294 КК, є безпідставними. 
15. Посилання захисника на те, що ОСОБА_7 непричетний до масових заворушень, під час подій вільно потрапив у будівлю державної установи та не мав при цьому умислу на її захват, перевірялися судом і визнані такими, що не відповідають дійсності. Спростовуючи ці доводи, суд зазначив, що доказами у кримінальному провадженні беззаперечно доведено, що ОСОБА_7 брав активну участь у масових заворушеннях, які супроводжувалися захопленням будівлі ХОДА. При цьому суд взяв до уваги пояснення самого ОСОБА_7 , який не заперечував, що 07 квітня 2014 року брав участь у мітингу та залишався на майдані Свободи під час штурму будівлі ХОДА, а потім увійшов до приміщення з метою прибирання та залишився там ночувати до моменту, коли вранці всіх затримали бійці спецпідрозділу.
16.  Наведені показання засудженого суд обґрунтовано поклав в основу вироку, оскільки вони об`єктивно узгоджуються з іншими доказами. Зокрема,  досліджені судом відеозаписи з камер спостереження  та інформація, надана операторами телефонного зв`язку, підтверджують, що ОСОБА_7 перебував у захопленій будівлі ХОДА під час масових заворушень вночі з 07 на 08 квітня 2014 року. Свідок ОСОБА_11 показав у суді, що впізнає ОСОБА_7 як особу, що була затримана у згаданій будівлі вранці 08 квітня 2014 року.
17. Суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції встановив, що вищенаведеними доказами доведено участь ОСОБА_7 лише у масових заворушеннях, що супроводжувалися захопленням будівлі державної установи. Водночас ні цими, ні іншими доказами не доведено вчинення безпосередньо ОСОБА_7 будь-яких дій, що були б пов`язані з насильством над особами, погромом, підпалом, знищенням майна, опором представникам влади із застосуванням зброї та інших предметів, які використовувались як зброя, а тому суд виключив з кримінально-правової оцінки діяння засудженого відповідні кваліфікуючі ознаки. 
18. Таким чином, суд дослідив усі обставини, які могли мати значення для правильного вирішення справи. На підставі належно оцінених доказів суд встановив дійсні обставини вчиненого ОСОБА_7 злочину.
19. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, відповідає диспозиції норми кримінального закону, якою встановлено кримінальну відповідальність за вчинені ОСОБА_7   дії, які суд правильно кваліфікував за частиною 1 статті 294КК. 
20. Під час розгляду кримінального провадження апеляційний суд належним чином перевірив доводи, які були викладені в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 та навів в ухвалі докладні підстави прийнятого рішення. Ухвала суду апеляційної інстанції повною мірою відповідає вимогам статті 419 КПК. 
21.Неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність або істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовною підставою для скасування судових рішень щодо ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні не допущено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Вирок Київського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1                             ОСОБА_2                     ОСОБА_3