КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                            
Єдиний унікальний номер справи: 760/5896/18           Головуючий у суді першої інстанції: Коробенко С.В.
Номер провадження: 22-ц/824/3199/2020                       Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
01 грудня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого - Коцюрби О.П. 
суддів: Нежури В.А., Сержанюка А.С.
при секретарі Перебитюку А.М.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправним та скасування наказу, - 
 
                                                  ВСТАНОВИВ:
 
В Солом`янський районний суд міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Державного підприємства «Державний експертний центр охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я» (далі - відповідач) у якій просив визнати протиправним та скасувати наказ Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» № 809к від 05 грудня 2017 «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 », мотивуючи свої вимоги тим, що наказом відповідача № 782к від 21 листопада 2016 року, на підставі п. 6 ст. 36 Кодексу законів про працю України (далі - КзпПУ), його було звільнено з посади помічник (з питань внутрішнього контролю) начальника Управління телекомунікаційних мереж та внутрішнього контролю.
В грудні 2016 року він звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з цивільним позовом про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, а також поновлення на роботі.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 04 грудня        2017 року, визнано протиправним та скасовано наказ № 782к від 21  листопада 2016 року про його звільнення та поновлено на посаді помічник (з питань внутрішнього контролю) начальника Управління телекомунікаційних мереж та внутрішнього контролю Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України».
На виконання зазначеного рішення в частині поновлення на роботі, що підлягає негайному виконанню, відповідач видав наказ № 809к від 05 грудня           2017 року «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 », згідно з яким, його було поновлено на посаді, яку він займав до незаконного звільнення. 
З наказом про своє поновлення, він був ознайомлений 05 січня 2018 року.
Проте,  позивач вважає, що видання Державним підприємством «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» наказу № 809к від      05 грудня 2017 року «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 » не відповідає вимогам чинного законодавства та не може вважатися належним виконанням рішення суду про поновлення на роботі, а сам наказ є протиправним.
Позивач стверджує, що станом на час видання вказаного наказу, посада - помічник (з питань внутрішнього контролю) начальника Управління телекомунікаційних мереж та внутрішнього контролю не була передбачена штатним розписом відповідача, так як скорочена у зв`язку з проведенням реорганізації підприємства у 2016 році, а розмір посадового окладу для посади - помічник (з питань внутрішнього контролю) начальника Управління телекомунікаційних мереж та внутрішнього контролю, встановлений наказом      № 809к від 05 грудня 2017 року "Про поновлення на посаді ОСОБА_1 ", а не штатним розписом Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України».
Як вказує ОСОБА_1 , у штатному розписі відповідача відсутня посада - помічник (з питань внутрішнього контролю) начальника Управління телекомунікаційних мереж та внутрішнього контролю, також, штатним розписом підприємства, не передбачений такий структурний підрозділ, як Управління телекомунікаційних мереж та внутрішнього контролю, отже, на думку позивача, відповідач формально видав безпідставний наказ про поновлення його на посаді, яка не існує, як фактично, так і юридично.
У зв`язку з цим, нарахування йому заробітної плати за перебування на посаді, яка не включена до штатного розпису, із Фонду заробітної плати Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» не може бути законною.
Зазначені обставини порушують його права на працю та відповідно, на оплату праці, а тому наказ № 809к від 05 грудня 2017 року про поновлення його на не існуючій посаді, не може вважатися законним, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Також,  позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати, до яких він відносить витрати на оплату роботи зі складання Дочірнім підприємством «Юрнаукацентр» при Інституті держави і права              ім. В.М. Корецького Національної Академії Наук України висновку науково-правової експертизи від 27 лютого 2018 року в розмірі 12 000,00 грн.; витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 15 500,00 грн.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 05 листопада 2019 року позов  ОСОБА_1  задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України»                        № 809к від 05 грудня 2017 року «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 ».
Стягнуто з Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 16 204,80 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» оскаржило його в апеляційному порядку. 
В апеляційній скарзі, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просило рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 листопада 2019 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовити.
Правом відзиву на апеляційну скаргу відповідача, в встановлений апеляційним судом строк, ОСОБА_1 не скористався.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» підлягає задоволенню, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 листопада 2019 року скасуванню з прийняттям у справі постанови про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог з  наступних підстав. 
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до наказу відповідача № 61к від 10 лютого 2014 року, позивач прийнятий на роботу до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на посаду помічника (з питань внутрішнього контролю) директора Департаменту телекомунікаційних мереж та внутрішнього контролю.
З 24 березня 2014 року ОСОБА_1 був переведений на посаду помічника (з питань внутрішнього контролю) начальника Управління телекомунікаційних мереж та внутрішнього контролю.
Наказом Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України»  № 608к від 13 вересня 2016 року «Про введення в дію організаційної структури та штатного розпису» з 14 вересня       2016 року було введено в дію організаційну структуру підприємства та штатний розпис на 2016 рік, які затверджені Міністерством охорони здоров`я України від    25 серпня 2016 що передбачали зміни в організації праці.
Наказом № 782к від 21 листопада 2016 року, ОСОБА_1 звільнений з займаної посади на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України через відмову від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 04 грудня        2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення матеріальної шкоди, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано наказ Державного підприємства »Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» № 782к від 21 листопада 2016 року «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено   ОСОБА_1 на посаді помічника (з питань внутрішнього контролю) начальника Управління телекомунікаційних мереж та внутрішнього контролю Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України»; стягнуто з Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 122 630,76 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу (за вирахуванням необхідних податків та платежів; стягнуто з Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на користь      ОСОБА_1 1 000,00 грн. в відшкодування моральної шкоди.
Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах місячного платежу - 6 812,80 грн. (за вирахуванням необхідних податків та платежів) піддано негайному виконанню.
В решті позову відмовлено.
Стягнуто з Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 2 560,00 грн. - судового збору та 6 612,00 грн. - витрат на правову допомогу.  
На виконання зазначеного судового рішення в частині поновлення на роботі, що підлягає негайному виконанню, відповідач, видав наказ № 809к від 05 грудня 2017 року «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 », згідно з яким, його було поновлено на посаді помічника (з питань внутрішнього контролю) начальника Управління телекомунікаційних мереж та внутрішнього контролю Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України».
Також, в рішенні Солом`янського районного суду міста Києва від                05 листопада 2019 року зазначено, що посада, на яку ОСОБА_1   поновлено, у штатному розписі на момент видання наказу № 809к від 05 грудня 2017 року була відсутня, тобто, позивача було поновлено на не існуючу посаду, що свідчить про те, що перед виданням наказу № 809к від 05 грудня 2017 року, Державне підприємство «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» не привело свій штатний розпис у відповідність до рішення суду, не внесло зміни до штатного розпису шляхом введення посади в штатний розпис, з якої ОСОБА_1 було незаконно звільнено.
Також, на думку суду, негативним наслідком видання відповідачем формального наказу про поновлення позивача на не існуючій (понадштатній) посаді, є, окрім іншого, порушення фінансової дисципліни у вигляді незаконного нарахування заробітної плати та нецільового витрачання коштів державного підприємства, що суперечить вимогам п. 7.2.5. Статуту Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України».
Таким чином, Солом`янський районний суд міста Києва прийшов до висновку про те, що формальне поновлення ОСОБА_1 на не існуючій посаді не можна вважати належним виконанням відповідачем рішення суду про поновлення позивача на роботі, так як в такому випадку не відновлюються у повному обсязі  порушені права ОСОБА_1 та його становище штатного працівника, яке існувало до порушення його прав, а сам наказ Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» № 809к від 05 грудня 2017 року «Про поновлення на посаді        ОСОБА_1 », яким поновлено його на посаді, не передбачений внутрішніми організаційно - управлінськими документами підприємства, зокрема, штатним
розписом, не відповідає вимогам законодавства України, чинного на дату видання цього наказу, та є протиправним.
З огляду на зазначене, Солом`янський районний суд міста Києва задовольнив позовні вимоги позивача з тих підстав, що позов є обґрунтованим.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам закону, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 листопада 2019 року не відповідає.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
В ст. 21 КЗпПУ зазначено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Положеннями ст. 24 КЗпПУ передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника.
За правилами ч. 1 ст. 235 КЗпПУ у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
В приписах ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно.
Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на
роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем був поновлений трудовий договір  на посаду - помічник начальника Управління телекомунікаційних мереж та внутрішнього контролю, що підтверджується наказом Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» № 809к від 05 грудня 2017 року «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 » з виконанням тих самих обов`язків та з таким же посадовим окладом.
Таким чином, відповідачем виконані всі вимоги щодо своєчасності та порядку поновлення незаконно звільненого працівника, з прийняттям рішення про поновлення, зроблено відповідний запис до трудової книжки позивача та виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18, провадження № 61-39740св18, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.
Колегією суддів не приймаються до уваги, посилання суду першої інстанції. які викладені в рішення суду про те, що при поновленні ОСОБА_1 на посаді, відповідач не вніс зміни до штатного розпису шляхом введення посади з якої він був незаконно звільнений, а також на те, що негативним наслідком видання відповідачем формального наказу про поновлення позивача на не існуючій (понадштатній) посаді, є, окрім іншого, порушення відповідачем фінансової дисципліни на підставі наказу про відновлення позивача на роботі так як в матеріалах даної справи відсутні докази про це, оскаржуване рішення не містить посилань на норми права та нормативно-правові акти, які порушені підприємством у зв`язку з поновленням трудового договору з ОСОБА_1 в формі наказу.
Поновлення ОСОБА_1 на посаді, яка відсутня в штатному розписі Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» не є порушенням чинного законодавства та належить до компетенції внутрішньогосподарської діяльності підприємства.
Відповідна правова позиція підтверджується висновками Верховного Суду Касаційного цивільного суду у постанові від 21 березня 2018 року, у справі              № 243/2748/16-ц, провадження № 61-11510св18 в якій зазначено, що питання запровадження до штатного розпису будь-якої посади, укладення договорів про повну матеріальну відповідальність та передача під звіт матеріальних цінностей належить до внутрішньогосподарської діяльності організації чи установи, входить у компетенцію такої організації й згідно з чинним законодавством не можуть вирішуватись судом.
Суд має виходити з того, що дотримання відповідачем вимог бюджетного законодавства виходить за  межі повноважень суду під час розгляду цивільної справи.
Отже, наявність чи відсутність посади у штатному розписі установи не може слугувати перешкодою для виконання рішення суду про поновлення працівника,
незаконно звільненого із займаної посади.
Аналогічна правова позиція зазначена і в постанові Верховного Суду Касаційного цивільного суду від  14 березня 2019 року, у справі № 487/3448/17, провадження № 61-42064св18.
Крім того, згідно з правовими висновками, зазначеними в постанові Верховного Суду Касаційного цивільного суду у постанові від 24 січня 2019 року у справі № 760/9521/15-ц, провадження № 61-24060св18,  належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.
Так як Державним підприємством «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» видано наказ про поновлення       ОСОБА_1 на роботі, з одночасним скасуванням наказу про звільнення, його допущено до виконання посадових обов`язків, ознайомлено з вказаним наказом, доручено бухгалтерії здійснити виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, до трудової книжки, внесено запис про поновлення на роботі, що підтверджує те, що відповідач надав можливість позивачу приступити до роботи та допустив останнього до виконання своїх попередніх обов`язків.
За таких обставин, рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі, на посаді - на якій він працював до незаконного звільнення, виконано у відповідності до вимог законодавства.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» підлягає задоволенню, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 листопада 2019 року скасуванню з прийняттям у справі постанови про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України»  підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1 057,20 грн. - за подачу апеляційної скарги на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 листопада 2019 року.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,- 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» задовольнити. 
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 листопада 2019 року скасувати.
Прийняти у справі постанову, якою у задоволенні позову  ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

 
Головуючий:                                                                        О.П. Коцюрба

           Судді:                                                                                 В.А. Нежура

                                                                                              А.С. Сержанюк