ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/13791/18                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 листопада 2020 року                                                                                   м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Оксененка О.М., Шурка О.І., при  секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, у якому просила:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_1 , яка проживає за межами України;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити виплату раніше призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за межами України з 18.08.2018 року з урахуванням усіх перерахунків та індексацій.
На обґрунтування вимог зазначено, що з прийняттям рішення Конституційним Судом України від 07 жовтня 2009 року виключена така підстава для припинення пенсійних виплат як проживання пенсіонера за кордоном, що є підставою для поновлення конституційного права громадян України на виплату пенсії, незалежно від місця їх постійного проживання. Законодавством передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до пенсійного органу особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2020 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у поновленні виплати ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком, починаючи з 18.06.2018 року.
В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Зокрема, апелянт зазначає, що стаття 92 Закону №1788 неконституційної не визнавалася. Водночас, зазначеною нормою встановлено, що громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються. Пенсії, призначені в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються за 6 місяців наперед перед від`їздом за кордон. За час перебування цих громадян за кордоном виплачуються тільки пенсії, призначені внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.
Крім того, апелянт стверджує, що ні позивач, ні представник особисто із заявою про поновлення виплати пенсії до управління не зверталися, у зв`язку з чим, підстави для поновлення виплати раніше призначеної пенсії відсутні.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України та виїхала на постійне місце проживання до США 29.10.1992 року.
З 30.08.1982 року позивач перебувала на пенсійному обліку та отримувала пенсію за віком довічно. У зв`язку з виїздом за кордон останній було припинено виплату пенсії за віком на території України.
Представник позивача ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку направила відповідачу заяву від 15.06.2018 року про поновлення виплати пенсії позивачу. Вказана заява одержана відповідачем 18.06.2018 року, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист, фіскального чеку від 15.06.2018 року і поштового повідомлення про вручення №4900062854338.   
Листом №37752/02 від 12.07.2018 року відповідач відмовив у задоволенні заяви представника позивача, у зв`язку з обов`язковістю особистого звернення позивача або її представника до управління з відповідною заявою.
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеллянта про відсутність підстав для поновлення виплати пенсію позивачу з огляду на положення статті 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки такі не були покладені в основу спірного рішення суб`єкта владних повноважень.
З матеріалів справи вбачається, що єдиною підставою для відмови у поновленні виплати позивачу раніше призначеної пенсії стало не подання позивачем та її представником відповідної заяви до пенсійного органу особисто.
Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого Заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Питання щодо подання та оформлення документів для поновлення виплати пенсії врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок).
Згідно з пунктом 1.5 Порядку заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.
Разом з тим, відповідно до пункту 1.1 Порядку заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).
Отже, вищезазначеними нормами передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою.
Правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі №441/1239/17
Таким чином, твердження відповідача про необхідність особистого звернення позивача до пенсійного органу із заявою про поновлення виплати раніше призначеної пенсії, є таким, що не відповідає вимогам закону.
З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.
Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального закону.
За правилами  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями  315,  316,  321,  322,  325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2020 року - без змін.                                                                    
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та в силу частини 5 статті 328 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

Суддя                                        О.М.Оксененко

Суддя                                        О.І.Шурко