УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 672/362/20
Провадження № 22-ц/4820/1867/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 грудня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Шевчук Ю.Г.,
       з участю        прокурора        Коломий О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави до Городоцької міської ради Хмельницької області, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» про визнання рішення про надання земельної ділянки у власність недійсним та повернення земельної ділянки за апеляційною скаргою першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 25 вересня 2020 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2020 року перший заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області (далі – Прокурор) звернувся до суду з позовом в інтересах держави до Городоцької міської ради Хмельницької області (далі – Рада), ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» (далі – ТОВ «Агрохолдинг 2012») про визнання рішення про надання земельної ділянки у власність недійсним та повернення земельної ділянки.
Прокурор зазначив, що рішенням двадцять другої сесії сьомого скликання Ради від 23 липня 2019 року №12 затверджено проект землеустрою та передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6821285800:07:022:0028), розташовану за межами сіл Новий Світ, Тростянець, Матвійківці, Іванівка, Ковалівка, в порядку зміни цільового призначення земель (із земель запасу в землі сільськогосподарського призначення) для ведення особистого селянського господарства. На підставі цього рішення 20 вересня 2019 року приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Хмельницької області Шаповал Л.В. зареєстровано право власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку. За договором оренди землі від 25 вересня 2019 року ОСОБА_1 передав земельну ділянку в оренду ТОВ «Агрохолдинг 2012», речове право якого зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27 вересня 2019 року.
Водночас, згідно наказу Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області (далі – Держгеокадастр) від 25 серпня 2016 року №22-21820-СГ у порядку приватизації ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6823681000:06:004:0034) для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області.
Оспорюване рішення Ради є незаконним, оскільки на час його прийняття ОСОБА_1 використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм приватизації для цього виду використання та не міг набути таке право повторно. У зв`язку з цим ОСОБА_1 і ТОВ «Агрохолдинг 2012» зобов`язані повернути територіальній громаді спірну земельну ділянку.
За таких обставин Прокурор просив суд визнати рішення двадцять другої сесії сьомого скликання Ради від 23 липня 2019 року №12 про надання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 недійсним, зобов`язати ОСОБА_1 і ТОВ «Агрохолдинг 2012» повернути на користь територіальної громади в особі Ради цю земельну ділянку.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 25 вересня 2020 року позов Прокурора задоволено частково.
Визнано недійсним рішення двадцять другої сесії сьомого скликання Ради від 23 липня 2019 року №12, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населеного пункту с. Новий Світ Городоцького району в порядку зміни цільового призначення із земель запасу в землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером 6821285800:07:022:0028 загальною площею 2 га.
Зобов`язано ОСОБА_1 повернути на користь територіальної громади в особі Ради земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 6821285800:07:022:0028, яка розташована за межами населеного пункту с. Новий Світ Городоцького району.
В решті позову відмовлено.
Суд виходив з того, що Рада незаконно передала спірну земельну ділянку у власність ОСОБА_1 в порядку повторної приватизації, внаслідок чого ОСОБА_1 зобов`язаний повернути її територіальній громаді. Оскільки ТОВ «Агрохолдинг 2012» набуло речове право на земельну ділянку у зв`язку з укладенням договору оренди, тобто на відповідній правовій підставі, то вимога до нього про повернення земельної ділянки не ґрунтується на законі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові про зобов`язання ТОВ «Агрохолдинг 2012» повернути земельну ділянку на користь територіальної громади в особі Ради та ухвалити нове рішення про задоволення цієї вимоги посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 незаконно заволодів спірною земельною ділянкою та передав її в оренду ТОВ «Агрохолдинг 2012», яке набуло майно без достатньої правової підстави та зобов`язане повернути його власнику. Таке повернення земельної ділянки є необхідною умовою для відновлення та ефективного захисту порушеного права територіальної громади. Суд першої інстанції не врахував норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов помилкового висновку про безпідставність вимог.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури не оскаржує рішення суду першої інстанції про визнання рішення Ради недійним і зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, а тому згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку в цій частині рішення суду не переглядається.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Рада, ОСОБА_1 і ТОВ «Агрохолдинг 2012» не подали відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.
Заслухавши учасницю судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
Суд першої інстанції не застосував закон (ст.ст. 15, 16 ЦК України), який підлягав застосуванню, неправильно витлумачив норми ст. 1212 ЦК України та не дотримався положень ст.ст. 4, 5 ЦПК України.
У зв`язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду про відмову в позові про зобов`язання ТОВ «Агрохолдинг 2012» повернути земельну ділянку на користь територіальної громади в особі Ради повинно бути скасовано з ухваленням у цій частині вимог нового рішення.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Згідно наказу Держгеокадастру від 25 серпня 2016 року №22-21820-СГ у порядку приватизації ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6823681000:06:004:0034) для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області.
На підставі цього наказу 31 серпня 2016 року державний реєстратор Комунального підприємства «Спецбудресурс» Хмельницької районної ради Хмельницької області Олійник В.В. зареєстрував право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку (номер запису про право власності 16192761).
Рішенням двадцять другої сесії сьомого скликання Ради від 23 липня 2019 року №12 затверджено проект землеустрою та передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6821285800:07:022:0028), розташовану за межами сіл Новий Світ, Тростянець, Матвійківці, Іванівка, Ковалівка, в порядку зміни цільового призначення земель (із земель запасу в землі сільськогосподарського призначення) для ведення особистого селянського господарства.
20 вересня 2019 року приватний нотаріус Городоцького районного нотаріального округу Хмельницької області Шаповал Л.В. зареєструвала право власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку (номер запису про право власності 33387874).
25 вересня 2019 року ТОВ «Агрохолдинг 2012» і ОСОБА_1 уклали договір оренди землі, за умовами якого останній передав ТОВ «Агрохолдинг 2012» земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6821285800:07:022:0028), розташовану за межами населених пунктів Ради, у платне користування на строк до 31 грудня 2029 року.
27 вересня 2019 року приватний нотаріус Шаповал Л.В. зареєструвала право ТОВ «Агрохолдинг 2012» на оренду спірної земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про інше речове право 33446151).

Застосовані норми права

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей 317, 319, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
За змістом ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.
В силу ст. 125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.
Законом України від 6 жовтня 1998 року №161-ХІV «Про оренду землі» (далі – Закон №161-ХІV) визначаються порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.
Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом (ч. 2 ст. 4 Закону №161-ХІV).
Як передбачено ч. 1 ст. 13 Закону №161-ХІV, договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:  повернення виконаного за недійсним правочином;  витребування майна власником із чужого незаконного володіння;  повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;  відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Із положень ч. 1 ст. 1213 ЦК України слідує, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України слідує, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном. Таке право є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом. Тільки власник наділений правомочностями розпоряджатися майном, тобто визначати його фактичну та юридичну долю.
Названі норми чинного законодавства визначають право власника майна вимагати усунення будь-яких порушень свого права від інших осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним. Одним із таких способів захисту порушеного права є вимога власника про повернення належного йому майна від особи, яка набула це майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави (кондикція).
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.
Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: річ є такою, що визначена родовими ознаками; потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками від іншої особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.
Отже, кондикція – це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Крім того, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України, у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна.
Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
Для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої особи.
За своєю правовою природою право оренди це один із видів речового права на чуже майно, в тому числі на земельну ділянку, яке складається з права тимчасового володіння та користування цим майном. Правом передачі земельної ділянки в оренду наділений лише її власник.
Отже, якщо орендар отримує земельну ділянку від особи, яка не має правомочності на передання її в оренду, то такий орендар є особою, що набула земельну ділянку за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, та зобов`язаний повернути її власнику.
Право на судовий захист гарантується законом і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушується, не визнається або оспорюється. Порушене право має бути захищене у спосіб, який установлений законом, при цьому судовий захист має бути ефективним, у зв`язку з чим, при вирішенні спору суд повинен застосувати дієвий спосіб захисту, який призведе до реального відновлення порушених прав та інтересів позивача.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 реалізував своє право на безоплатне одержання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га більше одного разу.
За таких обставин місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що рішення від 23 липня 2019 року №12 прийняте двадцять другою сесією сьомого скликання Ради з порушенням вимог ч. 4 ст. 116, ч. 1 ст. 121 ЗК України та є незаконним, а в силу ст.ст. 1212, 1213 ЦК України ОСОБА_1 зобов`язаний повернути на користь територіальної громади в особі Ради земельну ділянку як безпідставно набуте майно.
Разом із тим, суд першої інстанції помилково керувався тим, що земельна ділянка не може бути повернута від ТОВ «Агрохолдинг 2012».
Оскільки ОСОБА_1 не мав правомочностей на укладення договору оренди землі, то ТОВ «Агрохолдинг 2012» набув спірну земельну ділянку без достатньої правової підстави та зобов`язаний повернути її власнику – територіальній громаді.

3.        Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

Неправильно застосувавши норми матеріального та процесуального права, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заявлений Прокурором позов у частині вимог про повернення земельної ділянки від ТОВ «Агрохолдинг 2012» є безпідставним, а тому ухвалене ним рішення не може залишатися в силі.
У цій частині позов Прокурора підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат

Суд першої інстанції не вирішив питання про розподіл судових витрат між сторонами в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України. Вказана невідповідність не є доводом апеляційної скарги, тому суд апеляційної інстанції не переглядає рішення в цій частині. Наразі, суд першої інстанції може вирішити питання про судові витрати шляхом ухвалення додаткового рішення (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦК України).
Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови в позові до ТОВ «Агрохолдинг 2012», то з цього товариства на користь Хмельницької обласної прокуратури повинно бути стягнуто 3 153 грн судового збору за подання апеляційної скарги (2102х150%).

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури задовольнити.
Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 25 вересня 2020 року в частині відмови в позові до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» про повернення земельної ділянки скасувати та в цій частині вимог ухвалити нове рішення.
Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» (місцезнаходження – 32000, Хмельницька область, місто Городок, вулиця Ванагса Ксьондза, 17; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України – 40028765) повернути Городоцькій міській об`єднаній територіальній громаді в особі Городоцької міської ради Хмельницької області (місцезнаходження – 32000, Хмельницька область, місто Городок, вулиця Грушевського, 53; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України – 04060708) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6821285800:07:022:0028), розташовану за межами населених пунктів і призначену для ведення особистого селянського господарства (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1922574768212, реєстраційний номер запису про інше речове право 33446151).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» (місцезнаходження – 32000, Хмельницька область, місто Городок, вулиця Ванагса Ксьондза, 17; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України – 40028765) на користь Хмельницької обласної прокуратури (місцезнаходження – 29000, місто Хмельницький, провулок Військоматський, 3; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України – 02911102) 3 153 гривні судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2020 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       А.В. Купельський

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Федорук І.М.                
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 47