ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2020 року 

м. Київ
справа №813/4805/17
адміністративне провадження №К/9901/59731/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
cудді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у письмовому провадженні
касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України
на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018 (колегія у складі суддів Довгої О.І., Запотічного І.І., Затолочного В.С.)
у справі №813/4805/17 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Обласна МСЕК №3 КЗ ЛОР "Львівський обласний Центр медико-соціальної еспертизи" 
про зобов`язання вчинити дії

У С Т А Н О В И В:

1.          14.12.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив суд:
-          зобов`язати ГУ НП у Львівській області скласти та подати в МВС України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію» і Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850;
-          зобов`язати МВС України призначити позивачу одноразову грошову допомогу відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію» і Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.
2.          Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 позов задоволено частково.
3.          Не погодившись із прийнятим рішенням, 30.05.2018 Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу.
4.          Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2018 апеляційну скаргу повернуто особі, яка подала апеляційну скаргу, з причини неналежного підтвердження представником Міністерства внутрішніх справ України його повноважень щодо представництва державного органу в суді
5.          09.07.2018 Міністерство внутрішніх справ України повторно подало апеляційну скаргу.
6.          Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018 апеляційну скаргу повернено скаржнику.
7.          Позиція суду апеляційної інстанції зумовлена тим, що апеляційну скаргу підписано представником Міністерства внутрішніх справ України З.М. Какоркіною. Проте до матеріалів апеляційної скарги не додано документа на підтвердження її повноважень.
8.          У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, поданого разом з апеляційною скаргою, Міністерство внутрішніх справ України зазначає, що З.М. Какоркіна брала участь, як представник Міністерства, у розгляді справи в суді першої інстанції та її довіреність, завірена головуючим суддею, міститься в матеріалах справи.
9.          У матеріалах справи міститься копія довіреності, виданої на ім`я З.М.    Какоркіної, однак така довіреність завірена самим же представником, а не головуючим суддею. Доказів наявності у З.М. Какоркіної встановлених законом повноважень щодо засвідчення копії довіреності для суду апеляційної інстанції не надано.
10.          З оглянутих матеріалів справи судом апеляційної інстанції також встановлено, що представник Міністерства внутрішніх справ України З.М.Какоркіна на розгляд справи в суд першої інстанції не з`являлась, відтак судом першої інстанції її особа та повноваження не встановлювались. Відтак, наявна в матеріалах справи копія довіреності не є документом, що посвідчує повноваження З.М. Какоркіної на представництво Міністерства внутрішніх справ України.
11.          20.08.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Відповідача на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018. Скаржник просив скасувати оскаржуване рішення та повернути справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
12.          Ухвалою Верховного Суду від 30.08.2018 у зазначеній справі відкрито провадження. 
13.          Скаржник у касаційній скарзі не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції. Вважає, що суд порушив норми процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення статті 59 КАС України Копія довіреності, яка додана до апеляційної скарги належним чином засвідчена уповноваженою на те особою.
14.          Відзив від Позивача не надходив.
15.          Оцінюючи доводи касаційної скарги, правильність застосування судом норм процесуального права, Суд дійшов таких висновків.
16.          Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
17.          Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
18.          Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
19.          Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
20.          Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає з огляду на таке.
21.          Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
22.          Згідно з частинами першою, третьою статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
23.          Документи, що підтверджують повноваження представників, визначенні статтею 59 КАС України.
24.          Згідно з частинами першою, третьою цієї статті повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
25.          Відповідно до частини восьмої цієї ж статті у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
26.          За приписами частини шостої статті 59 КАС України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідченні суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
27.          Нормативно-правовими актами, що регулюють порядок засвідчення копій документів,є:
- Національний стандарт України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затверджений наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року №55 (далі - ДСТУ 4163-2003);
- Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5 (далі - Правила);
- інструкції з діловодства в окремих органах державної влади та інші.
28.          При цьому в силу пункту 1 Правил ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи). Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.
29.          Пункт 5.27 ДСТУ 4163-2003 визначає, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.
30.          У силу пункту 8 глави 10 розділу ІІ Правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.
Напис про засвідчення копії складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.
Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки "Для копій".
У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи.
На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка "Копія".
31.          Отже, зважаючи на правила статті 59 КАС України, МВС України керується, зокрема, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, під час перевірки копій документів, що підтверджують повноваження представників органів Національної поліції, на предмет їх відповідності згаданій нормі процесуального закону, слід брати до уваги правила, визначені відповідними нормативно-правовими актами.
32.          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 у справі № 826/5500/18, обставини якої є подібними, зазначила:
«...вимога обов`язкового подання до суду лише оригіналу довіреності на підтвердження повноважень представника і думка про допустимість засвідчення копії такого документа лише суддею не ґрунтується на чинному процесуальному законодавстві України, адже відповідно до наведеної вище частини п`ятої статті 59 КАС відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді, а наступна частина цієї ж статті визнає правомірним також інший порядок засвідчення «визначений законом».
Тому слід визначити цей зазначений законний спосіб.
Для цього слід звернутися до положень ЦК, а також зважати на те, що за Конституцією України особа може діяти у порядку та у спосіб, що не заборонений законом, а органи державної влади - навпаки, лише у спосіб, що передбачений законом.
Відповідно до положень статті 238 ЦК представник (у тому числі і за довіреністю юридичної особи) може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.
Законодавством не встановлено жодних обмежень щодо зазначення у змісті довіреності посилання на уповноваження представника на засвідчення копій документів, у тому числі й довіреності, а також щодо подання таких копій до будь-якого підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, державних органів, суду.
Зважаючи на вищевикладене, у разі коли до адміністративного суду звертається представник юридичної особи, закон не встановлює обов`язок засвідчення копій довіреності на представництво нотаріусом або ж безпосередньо керівником юридичної особи, що видав довіреність.
Трактування положень статті 59 КАС у протилежному аспекті, на думку Великої Палати Верховного Суду, є неправомірним обмеженням права на доступ до правосуддя. Наведене випливає і з практичної реалізації нотаріального посвідчення копій довіреності та (або) посвідчення копій довіреності керівником юридичної особи, що її видав, пов`язаної із настанням збитків матеріального характеру, часовими затратами та ін. Таке неправомірне обмеження права на доступ до суду полягає у надмірному формалізмі».
33. Як свідчать матеріали справи, апеляційна скарга Міністерства оборони України підписана представником Какоркіною З.М., яка на підтвердження своїх повноважень надала копію довіреності від 02.04.2018 №08/2018, що була видана міністром внутрішніх справ України Аваковим А.Б. головному спеціалісту відділу судово-претензійної роботи Департаменту юридичного забезпечення МВС Какоркіній Зої Миколаївні для представництва інтересів цього Міністерства, зокрема, в апеляційних адміністративних судах. Копія довіреності містить відбиток штампу Департаменту юридичного забезпечення МВС «З оригіналом згідно» з підписом Какоркіної З.М, засвідченим відбитком печатки цього Департаменту МВС.
34. У згаданій довіреності, крім іншого, зазначено, що Какоркіній Зої Миколаївні надається право підписувати документи, необхідні для представництва інтересів МВС в судах. Крім того, надається право оскаржувати рішення суду в апеляційній та касаційній інстанціях та підписувати всі документи, необхідні для виконання повноважень, наданих цією довіреністю.
35. З огляду на наведений зміст довіреності наявна в матеріалах справи її копія, засвідчена підписом Какоркіної З.М., підтверджувала повноваження останньої як представника МВС на подання скарги, зокрема й на засвідчення копії довіреності власним підписом.
36. Проте суд апеляційної інстанції цього не врахував і дійшов помилкового висновку про підписання апеляційної скарги особою, яка не має такого права, а відтак і про наявність підстав для повернення цієї скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджала подальшому провадженню у справі. За приписами частини першої статті 353 КАС наведене є підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду.
37.          Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції було порушено норми процесуального права при ухваленні судового рішення, які призвели до постановлення незаконної ухвали суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає доступу до суду, Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги. 
38.          Зважаючи на результат вирішення касаційної скарги, судові витрати відповідно ст. 139 КАС України розподілу не підлягають.
39          Указом Президента України від 29.12.2017 №455/2017 "Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах" ліквідовано Львівський апеляційний адміністративний суд та утворено Восьмий апеляційний адміністративний суд в апеляційному окрузі, що включає Волинську, Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Рівненську та Тернопільську області, з місцезнаходженням у місті Львові.
40. Відтак, справу слід направити для продовження розгляду до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Керуючись ст. 328, 342, 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задовольнити. 
Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі №813/4805/17 скасувати.
Справу направити до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб