П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/5290/19	
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Косцової І.П.,
суддів – Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 16.05.2019 року №0038735407.
В обґрунтування позову зазначено, що оскільки податкові накладні не надавалися покупцю товарів, контрагент позивача не зазнав шкоди від несвоєчасної реєстрації податкових накладних з ПДВ, а позивач в повному обсязі та вчасно сплатив податкові зобов`язання, внаслідок чого бюджет не зазнав втрат, висновки Акту перевірки від 02 квітня 2019 року №14/15-32- 13-17/ НОМЕР_1  про порушення положень п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України є помилковими, а застосування штрафних санкцій є недоцільним.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
При вирішенні даного спору суд першої інстанції виходив із того, що для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1    статті    120-1 Податкового кодексу України необхідна наявність двох обов`язкових складових, а саме: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю), та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування, або які оподатковуються за нульовою ставкою. Враховуючи ту обставину, що податкові накладні, строки реєстрації яких порушено, не були складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування, або які оподатковуються за нульовою ставкою, суд дійшов висновку, що податковий орган правомірно застосував до Підприємця штрафні санкції.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).
В апеляційний скарзі ФОП, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняте у справі судове рішення та постановити нове про задоволення позву в повному обсязі.
В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв його доводи з приводу того, що встановлена законом відповідальність за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних переслідує мету захисту прав та законних інтересіп покупців товарів, які є платниками ПДВ. Натомість, у тих випадках, коли податкові накладні не надаються отримувачу (покупцю), тобто, не слугують підставою для нарахування сум податку, які включаються до податкового кредиту, відповідна мета відсутня, а тому потреби в застосуванні до платника податку штрафних санкцій не має.  
Апелянт стверджує, що оскільки податкові накладні не надавались покупцю та не слугували підставою для нарахування останнім податкового кредиту, а в акті перевірки не зафіксовано неповноту декларування позивачем своїх зобов`язань зі сплати ПДВ та не порушено прав контрагентів, застосування до позивача оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням штрафних санкцій є неправомірним, а судове рішення таким, що підлягає скасуванню. 
У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДФС в Одеській області зазначило, що суд першої інстанції вірно встановив усі обставини справи та надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим просило залишити судове рішення без змін. 
Фактичні обставини справи.
26.02.2019 року Южненським управлінням ГУ ДФС в Одеській області, відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України, у порядку ст.76 ПКУкраїни та пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України проведено перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , за наслідками якої складено акт перевірки від 02.04.2019 року №14/15-32-13-17/ НОМЕР_1 .
За висновками контролюючого органу, викладеними в акті перевірки, Підприємцем допущено порушення встановлених ст.201 ПК України граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
На підставі Акта перевірки ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення від 16.05.2019 року №0038735407, яким  до Підприємця застосовано штрафні санкції в розмірі 8   317,36 грн.
Законність вказаного податкового повідомлення-є предметом спору у справі, що розглядається.
Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до абз.1, 2 п. 201.10 ст.201 ПК (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. 
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. 
15.04.2017 року п. 201.10 ст 201 ПК доповнено абзацами 3, 4 відповідно до яких податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. 
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (абзаци чотирнадцятий, п`ятнадцятий пункту 201.10).
Пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: - 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; - 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; - 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; - 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; - 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Системний аналіз норм пункту 201.1 статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК дає підстави для висновку, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної) в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до нього штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної), що не надається отримувачу (покупцю) товарів/послуг та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.  
Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1307 від 31.12.2015 (далі Порядок №1307), в графі 8 податкових накладних вказується код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг.
Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій із вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.
З наданих позивачем податкових накладних та розрахунків коригування, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 ПК, вбачається, що у верхній лівій частині у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» помітка «X» та зазначено тип причини « 02». Зазначені податкові накладні складені на операції з постачання товарів/послуг, які не стосуються операцій, що звільняються від оподаткуванню чи оподатковуються за нульовою ставкою.
Верховний Суд вже зробив висновок щодо застосування норм пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК у подібних правовідносинах, зокрема в постановах від 04.09.2018 у справі №816/1488/17, від 07.02.2019 у справі №808/3250/17, від 11.09.2020 року у справі №640/5833/19. Підстав для відступу від вказаних висновків колегія суддів не знаходить.
Також апелянтом вказано, що акт та оскаржуване податкове повідомлення рішення винесене не уповноваженим на то органом – Южненським управлінням ГУ ДФС в Одеській області.
Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 16.05.2019 року №0038735407 винесено Головним управлінням ДФС в Одеській області. Акт складено Южненським управлінням ГУ ДФС в Одеській області, як структурним підрозділом Головного управління ДФС в Одеській області, що не суперечить вимогам чинного законодавства.
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає. 
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -          
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя 	 	     Косцова І.П.	
Судді	    	     Осіпов Ю.В.        Скрипченко В.О.