Справа № 346/3456/20 
Провадження № 33/4808/484/20 
Категорія ч. 1 ст. 172-6 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П. 
Суддя-доповідач Повзло 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю прокурора Гринишин Л.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.09.2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень, а також стягнуто судовий збір, - 

ВСТАНОВИВ :

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати як таку, що не відповідає вимогам ст. 245 КУпАП, в частині повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, винести нову, якою провадження по справі закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП. Апелянт стверджує, що повідомлення про випадок неподання чи несвоєчасного подання декларації надійшло до НАЗК 23.12.2019 року, після чого, 08.01.2020 року Департаментом перевірки декларацій на його адресу направлено повідомлення про факт неподання декларації, тому, на думку апелянта, саме 23.01.2020 року є моментом виявлення порушення вимог фінансового контролю. Апелянт вважає, що суддею неправильно застосовано норму закону в частині строків накладення стягнення, оскільки на момент вчинення правопорушення діяв КУпАП в іншій редакції, де ст. 38 КУпАП передбачала накладення стягнення протягом 3-х місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше 2-х років з дня його вчинення, а тому провадження, на думку апелянта, підлягає закриттю.
Постановою судді місцевого суду встановлено, що  ОСОБА_1 порушив вимоги фінансового контролю.
Так, згідно витягу з наказу Міністерства юстиції України західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції Державної установи "Коломийська виправна колонія (№41)» № 148/ОС-17 від 20.06.2017 року капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділення соціально-виховної та психологічної роботи державної установи "Коломийська виправна колонія (№ 41)», увільнивши його від посади начальника відділення СПС Коломийської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області (№41) з 20.06.2017 року, та вважати його таким, що знаходиться у соціальній відпустці для догляду за дитиною.
Відповідно до витягу з наказу Міністерства юстиції України Державної установи "Коломийська виправна колонія (№41)» № 71/ОС-19 від 26.04.2019 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за власним бажанням з 27.04.2019 року.
Відповідно до підпункту "д" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, як на особу рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби.
Частиною 2 ст. 45 Закону, передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. 
Згідно з Порядком формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 10.06.2016 року N 3 ( у редакції наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 12.12.2019 року N 168/19), відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону декларація перед звільненням - декларація, яка подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах "а" пункту 2 частини першої статті 3 Закону.
Така декларації охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах "а", в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону.
Тобто упродовж періоду з 02.05.2019 по 29.05.2019 року ОСОБА_1 зобов`язаний подати декларацію "перед звільненням" за 2019 рік.
Опрацюванням відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями, 23.01.2020 року.
Оскільки ОСОБА_1 звільнено із займаної посади, то необхідною граничною датою подання ним вказаної декларації було 29.05.2019 року.
Датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу - 07.08.2020 року (а.п. 46-48).
В судове засідання з`явились: ОСОБА_1 якому роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, прокурор.
Апелянт заявив клопотання про долучення листа Верховної Ради України за №04-18/10-1584 від 11.09.2018 року, яке було задоволено.
В суді апеляційної інстанції:
- ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів викладених у ній, просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із спливом строків накладення стягнення;
- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив постанову судді залишити без змін. 
Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , думку прокурора, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, постанову суду – скасувати, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст.172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою адміністративну відповідальність.
Нормами діючого законодавства, передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних вимог.
З апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що ним не оспорюється доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, апелянт просить постанову суду першої інстанції скасувати з підстав неправильного застосування, діючої на час вчинення правопорушення норми ч. 3 ст. 38 КУпАП в частині строку накладення стягнення.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №162 від 07.08.2020 року ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією у відповідності до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно без поважних причин, а саме в строк до 29.05.2019 року, не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а фактично подав дану декларацію 23.01.2020 року, чи вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією , передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (а.п. 5).
Протоколом також встановлено, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є 23.01.2020 року. 
Судом апеляційної інстанції перевірені доводи апеляційної скарги про те, що суд дійшов до неправильного висновку стосовно дати виявлення адміністративного правопорушення.
Так, з долучених до протоколу матеріалів вбачається, що 16.12.2019 року відповідальна особа – начальник відділу по роботі з персоналом ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» Угорчук Н.Г., направивла повідомлення за №5/3052 Національному агентству з питань запобігання корупції (далі – НАЗК) про встановлення факту неподання декларації суб`єкта декларування, який припиняє діяльність пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік (далі -Декларація) ОСОБА_1 , який працював у ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» на посаді начальника відділу соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи (а.п. 20), яке згідно штрих-коду надійшло в НАЗК 23.12.2019 року за № 07/92078/19. 
Вважаю, що датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є день отримання посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, усіх фактичних відомостей, що можуть свідчити про наявність в діянні особи складу адміністративного правопорушення, оцінку яким (фактичним обставинам) надає суд або інший, передбачений КУпАП, орган.
Отже, останніми за часом документами, що містять такі відомості, є вказане вище повідомлення.
Таким чином, доходжу висновку, що датою виявлення адміністративного правопорушення є 23.12.2019 року, а не дата складання протоколу – 07.08.2020 року, як зазначено в постанові суду першої інстанції.
Перевіряючи доводи апелянта в частині неправильного застосування, діючої на час вчинення правопорушення норми КУпАП та накладення стягнення поза строками, передбаченими ст. 38 КУпАП, доходжу наступного висновку.
Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Станом на час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, діяла норма закону ч. 3 ст. 38 КУпАП в такій редакції: «Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення».
Між тим, з мотивувальної частини постанови вбачається, що суд керувався нормами ст. 38 КУпАП, що вступили в дію з 19.04.2020 року (а.п. 47), згідно якої, «адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення».
Неправильне встановлення як дати виявлення правопорушення, так й норми закону, що регулює вказане правопорушення у часі, вплинуло на рішення суду першої інстанції в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення, оскільки строки, передбачені ч. 3 ст. 38 КУпАП (в редакції на час вчинення правопорушення), починаючи з часу виявлення адміністративного правопорушення - 23.12.2019 року по день розгляду справи - 16.09.2020 року, закінчилися, що є безумовною підставою для закриття провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 38 КУпАП.
В той же час, висновки суду першої інстанції в частині наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є правильними, проте, суддя, належним чином не встановивши дату виявлення правопорушення, наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення поза межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, що діяв на час вчинення правопорушення.
Таким чином доходжу висновку, що постанову суду першої інстанції в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення належить змінити, підстави для скасування постанови судді, як про це наголошує апелянт – відсутні. 
Враховуючи наведене вище вважаю, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, змінити рішення в частині накладення стягнення, та закрити провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.09.2020 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, змінити в частині накладення стягнення.
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло