ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 420/1499/19
адміністративне провадження № К/9901/29868/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів - Єресько Л.О., Соколова В.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року (суддя Бойко О.Я.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року (судді: Вербицька Н.В., Джабурія О.В., Потапчук В.О.) у справі № 420/1499/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасувати наказ № 448 від 25 лютого 2019 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
14 березня 2019 року ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 448 від 25 лютого 2019 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що їй не було відомо про проведення службового розслідування, а письмові пояснення позивачка надала не в ході службового розслідування, а з приводу перебування її на лікарняному. Позивачка зазначила, що 11 січня 2018 року в телефонній розмові повідомила керівництво СУ ГУНП в Одеській області про погіршення стану здоров`я та перебування на лікарняному. Оскаржуваний наказ, яким на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність за несвоєчасне повідомленні керівництва щодо перебування на лікарняному та відсутності на службі без поважних причин, позивачка вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року в позові відмовлено.
Суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстнації про те, що позивачка своєчасно не повідомляла керівництво СУ ГУ НП в Одеській області про свою відсутність на робочому місці з 05 лютого по 08 лютого 2019 року, з 11 лютого по 15 лютого 2019 року та з 18 лютого по 20 лютого 2019 року, а тому її правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги.
У касаційній скарзі скаржниця вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Скаржниця стверджує, що висновки службового розслідування від 21 лютого 2019 року № 129, що було підставою для прийняття наказу №448 від 25 лютого 2019 року не відповідають дійсності та службове розслідування проведено всупереч статті 14, статті 18 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року №2337-VIII.
Позиція інших учасників справи.
Від відповідача до суду надійшов відзив на касаційну скаргу позивачки, в якому він просить залишити без задоволення касаційну скаргу позивачки, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.
Рух касаційної скарги.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, визначено колегію суддів для розгляду цих касаційних скарг у наступному складі: суддя - доповідач - Яковенко М.М., судді: Дашутін І.В., Шишов О.О.
Ухвалою Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року.
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року № 1835/0/78-20 призначено повторний автоматизований розподіл у зв`язку з настання обставин, які унеможливлюють участь судді-доповідача Яковенка М.М. (Рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 21 вересня 2020 року № 12).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад суду: суддя - доповідач Загороднюк А.  Г., судді: Єресько  Л.  О., Соколов  В.  М.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 18 грудня 2020 року зазначену адміністративну справу призначив до розгляду.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи.
ОСОБА_1 проходить службу в органах Національної поліції України на посаді старшого слідчого - криміналіста відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Одеській області.
Наказом ГУ НП в Одеській області №129 від 22 січня 2019 року призначене службове розслідування щодо порушення службової дисципліни старшим слідчим - криміналістом відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Одеській області капітаном поліції Репецькою А.Д., в ході якого встановлено наступне.
03 січня 2019 року до слідчого управління ГУНП в Одеській області надійшов лист Головного слідчого управління Національної поліції України від 27 грудня 2018 року №25433/24/2/1-2018 «Про відрядження слідчого», з метою забезпечення швидкого, повного й неупередженого дослідження всіх обставин учинення злочинів в досудовому розслідуванні та у зв`язку з необхідністю виконання значного обсягу слідчих (розшукових) і негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 12018162500001634 від 28 червня 2018 року.
11 січня 2019 року, з метою виконання вимог зазначеного листа, посадова особа відповідача здійснила телефонний дзвінок на мобільний телефон позивачки та повідомила, що 14 січня 2019 року вона має прибути до Головного слідчого управління Національної поліції України для проведення слідчих (розшукових ) і негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №12018162500001634 від 28 червня 2018 року на, що позивачка відбувати до відрядження відмовилась та повідомила, що йде на лікарняний у зв`язку з раптовим погіршенням здоров`я. Того ж дня заступником начальника відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Одеській області майором поліції Каппі Ю.О. доручено позивачці та надано вказівку терміново у строк до 14 січня 2019 року прибути до Головного слідчого управління НП України.
Враховуючи, що позивачка 11 січня 2019 року не надала до канцелярії СУ ГУНП в Одеській області рапорт або інших документів щодо підтвердження свого перебування на лікарняному з 11 січня 2019 року, наказом ГУНП в Одеській області від 14 січня 2019 року №25 «Про відрядження працівника слідчого управління ГУНП в Одеській області» з 11 січня 2019 року по 09 лютого 2019 року терміном на 30 діб її було відряджено до Головного слідчого управління Національної поліції України (м.Київ).
14 січня 2019 року з метою перевірки виконання позивачкою вимог наказу ГУНП в Одеській області від 14 січня 2019 року №25, підполковником поліції Власовою І.А. здійснено телефонний дзвінок на мобільний номер позивачки та повідомлено, що відповідно до наказу ГУ НП в Одеській області від 14 січня 2019 року №25 вона з 11 січня по 09 лютого 2019 року відряджена до Головного слідчого управління Національної поліції України для проведення слідчих (розшукових) і негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 12018162500001634 від 28 червня 2018 року та вона повинна знаходитись в цей час в ГСУ НПУ, на що позивачка повідомила, що до ГСУ НПУ вона не прибула у зв`язку з тим, що знаходиться на лікарняному.
14 січня 2019 року до слідчого управління ГУ НП в Одеській області надійшов повторний лист Головного слідчого управління Національної поліції України від 10 січня 2019 року №661/24/2/1-2019 «Про відрядження слідчого» з метою забезпечення швидкого, повного й неупередженого дослідження всіх обставин учинення злочинів в досудовому розслідуванні та у зв`язку з необхідністю виконання значного обсягу слідчих (розшукових) і негласних слідчих (розшукових ) дій у кримінальному провадженні № 12018162500001634 від 28 червня 2018 року, з вимогою в якому зазначено поінформувати про причини неприбуття позивача до ГСУ НПУ та вирішити питання про її відрядження в найкоротший термін.
15 січня 2019 року заступник начальника ГУ НП в Одеській області надав рапорт за вих. №4/710 на ім`я начальника ГУ НП в Одеській області щодо внесення змін до наказу ГУ НП від 14 січня 2019 року №25 та відрядження до ГСУ НПУ слідчого - криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Одеській області майора поліції Чечіної Олени Миколаївни.
16 січня 2019 року наказом ГУНП в Одеській області від 16 січня 2019 року №30 «Про внесення змін до наказу ГУНП в Одеській області від 14 січня 2019 року №25» з 16 січня по 14 лютого 2019 року, терміном на 30 діб до Головного слідчого управління Національної поліції України було відряджено майора поліції Чечіну О.М. 
17 січня 2019 року вх. №564 до канцелярії СУ ГУНП в Одеській області надійшла відповідь з ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» від 15 січня 2019 року №33/36-33 про те, що позивачка у період з 11 січня 2019 року по 15 січня 2019 року на лікуванні не знаходиться.
Станом на 17 січня 2019 року позивачка не надала до СУ ГУНП в Одеській області документи, які підтверджують її перебування на лікарняному в ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» чи в іншому лікувальному закладі з 11 січня 2019 року, та на робочому місці була відсутня, що підтверджується складеними актами про невихід на службу №№ 4/584 від 14 січня 2019 року, 4/637, 4/643 від 15 січня 2019 року, 4/693, 4/697 від 16 січня 2019 року, 4/ 741, 4/744 від 17 січня 2019 року.
На підставі доповідної записки заступника начальника ГУНП в Одеській області від 17 січня 2019 року №4/743, наказом ГУ НП в Одеській області від 22 січня 2019 року №129 розпочато службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни позивачем.
В ході службового розслідування встановлено систематичну відсутність на службі без поважних причин позивача, що підтверджується актами про невихід на службу №№ 4/794, 4/809 від 18 січня 2019 року, 4/870, 4/874 від 21 січня 2019 року, 4/925, 4/933 від 22 січня 2019 року, 4/961, 4/968 від 23 січня 2019 року, 4/1-1069, 4/1-1079 від 24 січня 2019 року, 4/1-1123, 4/1-1134 від 25 січня 2019 року, 4/1-1206, 4/1-123 від 28 січня 2019 року.
28 січня 2019 року в ході проведення перевірки з метою встановлення обставин відсутності на службі без поважних причин та отримання пояснення за даним фактом позивачу здійснений телефонний дзвінок, на що під час телефонної розмови ОСОБА_1 повідомила, що знаходиться на лікарняному
Того ж дня до канцелярії СУ ГУНП в Одеській області за вх. №9741 від 28 січня 2019 року надійшов рапорт позивача про те що вона з 11 січня 2019 року знаходиться на лікарняному у міській поліклініці м. Одеси.
В рамках проведення перевірки, складені акти про невихід на службу №№ 4/1-1257, 4/1-1282 від 29 січня 2019 року, 4/1-1281, 4/1-1296 від 30 січня 2019 року, 4/1-1390, 4/1-1399 від 31 січня 2019 року, 4/1-1448, 4/1-1458 від 01 лютого 2019 року, 4/1-1529, 4/1-1542 від 04 лютого 2019 року без поважних причин.
04 лютого 2019 року в ході виконання службової телеграми ГУ НП в Одеській області від 21 січня 2019 року №9/443 з метою встановлення всіх обставин відсутності позивача на службі о 10:20 посадові особи відповідача здійснили відвідування позивача за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час відвідування позивачці запропоновано надати пояснення щодо невиконання нею вимог наказу від 14 січня 2019 року №25 «Про відрядження слідчого» та пояснити причину відсутності на службі, на що позивачка пояснила що з 11 січня 2019 року по 04 лютого 2019 року, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я знаходиться на лікуванні в Одеській поліклініці №1, розташованій за адресою: м. Одеса вул. Болгарська, 38. Раніше вона не змогла подати рапорт про перебування на лікарняному через погіршення стану здоров`я.
В наданому поясненні позивачка також зазначила, що після виходу з лікарняного нею будуть надані листи непрацездатності, які свідчать про її перебування на лікуванні.
В рамках службового розслідування з метою перевірки достовірності відомостей, вказаних позивачкою в своєму поясненні 07 лютого 2019 року відповідачем зроблено запити в лікувальні заклади, а саме: ДКЦ МКЛ №1 м. Одеси від 07 лютого 2019 року №4/11664, КНП «ЦПИСД» №10 Одеської міської ради від 07 лютого 2019 року №4/1-1665, ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» від 07 лютого 2019 року №4/1-1663.
13 лютого 2019 року за вх. №№ 1618, 1618/2 до канцелярії СУ ГУНП в Одеській області надійшли відповіді на запити з ДКЦ МКЛ №1 м. Одеси, КНП «ЦПМСД» №10 Одеської міської ради, ДУ «ТМО МВС України по Одеській області», з яких вбачається, що позивач у період з 11 січня по 04 лютого 2019 року дійсно знаходилась на амбулаторному лікуванні в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» Одеської міської ради з діагнозом «Гостра лівостороння нижньо долева пневмонія».
14 лютого 2019 року рекомендованим листом на адресу місця проживання позивачки, а саме АДРЕСА_1 надіслано виклик від 13 лютого 2019 року №4/1-2014 для прибуття останньої 18 лютого 2019 року о 11:00 год. до слідчого управління ГУНП в Одеській області каб. №9 для надання пояснення по суті.
В ході проведення службового розслідування встановлено, що позивачка за викликом від 13 лютого 2019 року №4/1-2014 для надання пояснення 18 лютого 2019 року о 11:00 год не прибула та станом на 20 лютого 2019 року про причини неявки дисциплінарну комісію не повідомила.
В ході проведення перевірки встановлено факт відсутності на службі позивача з 05 лютого по 08 лютого 2019 року з 11 лютого по 15 лютого 2019 року та з 18 лютого по 20 лютого 2019 року, що підтверджується актами про невихід на службу без поважних причин.
Згідно з довідкою канцелярії СУ ГУНП в Одеській області від 19 лютого 2019 року №4/1-2260 позивачка в період з 04 лютого 2019 року по 19 лютого 2019 року з рапортом щодо перебування її на лікарняному до канцелярії СУ ГУНП не зверталась.
Також згідно з довідкою канцелярії СУ ГУНП в Одеській області від 19 лютого 2019 року №4/1-2274, встановлено, що позивачка з 22 січня 2019 року по 19 лютого 2019 року з рапортом щодо ознайомлення з матеріалами службового розслідування не зверталась.
Під час перевірки 20 лютого 2019 року за вх. №1906 до канцелярії СУ ГУНП в Одеській області надійшла відповідь з ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» від 20 лютого 2019 року №33/36-140 пре, те що позивачка у період з 04 лютого 2019 року по 19 лютого 2019 року в поліклініку ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» не зверталась.
Наказом ГУ НП в Одеській області за порушення вимог частини першої статті 11, статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VІІІ, п.п.1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, п.3.2 розділу ІІІ, п. 4.1, 4.2, 4.3 розділу ІV Правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління Національної поліції в Одеській області, затверджених наказом ГУ НП в Одеській області від 29 жовтня 2018 року №3705, що виразилось в несвоєчасному повідомленні керівництва СУ ГУНП в Одеській області щодо перебування на лікарняному та відсутності на службі в період з 05 лютого по 08 лютого 2019 року з 11 лютого по 15 лютого 2019 року та з 18 лютого по 20 лютого 2019 року без поважних причин, позивача відповідно до пункту 3 статті 13, статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України попереджено про неповну службову відповідність.
Позивачка не погоджуючись з таким рішенням відповідача звернулась до суду з цим позовом.
Нормативне регулювання.
08 лютого 2020 року набув чинності  Закон України від 15 січня 2020 року N460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»  (далі - Закон  N 460-IX).
Згідно з пунктом 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону460-IX, касаційний розгляд справи здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України "Про національну поліцію" визначені правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
За приписами пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено поняття основних обов`язки поліцейського, згідно яких поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Правила етичної поведінки поліцейського під час виконання службових обов`язків, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179.
Відповідно до абзаців першого - третього, шостого - десятого пункту 1 Розділу II Правил № 1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:
- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;
- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність;
- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;
- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;
- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;
- мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу;
- дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.
Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Частиною другою цієї статті передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Порядок накладання дисциплінарних стягнень та їх застосування, затверджено Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року N 2337-VIII.  
Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.  
Відповідно до частини четвертої, п`ятої статті 3 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону та вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.
Згідно із частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно приписів статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07 листопада 2018 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Згідно приписів пункту 4 розділу ІІ Порядку № 893, у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).
Проект наказу про призначення службового розслідування та пропозиції щодо складу дисциплінарної комісії готує структурний підрозділ, яким установлено наявність підстав для проведення службового розслідування.
За рішенням уповноваженого керівника в межах повноважень підготовку проекту наказу про призначення службового розслідування може бути доручено іншому органу (підрозділу) поліції.
Склад дисциплінарної комісії визначається з урахуванням вимог статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Розділом ІІ Порядку № 893 не визначений обов`язок відповідача ознайомлювати поліцейського з наказом про призначення відносно нього службового розслідування під особистий підпис, що спростовує доводи апелянта щодо порушень відповідачем порядку проведення службового розслідування у зв`язку із не ознайомленням її з приказом про його призначення.
Відповідно до статті 18 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:
1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;
2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;
3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;
4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;
5) користуватися правничою допомогою.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.
Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.
Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів.
Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.
Аналогічні права поліцейського визначені частиною розділу ІV Порядку № 893.
Інструкція про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України №455 від 13 листопада 2001 року (далі - Інструкція № 455).
Пункт 1.1 Інструкції № 455. Тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.
Пункт 1.2. Інструкції № 455. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.
Пункт 1.9 Інструкції № 455. Листок непрацездатності (довідка) в амбулаторно-поліклінічних закладах видається лікуючим лікарем (фельдшером) переважно за місцем проживання чи роботи. У разі вибору особою лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, видаються за наявності заяви-клопотання особи, погодженої з головним лікарем обраного лікувально-профілактичного закладу, або його заступником, засвідченої підписом та круглою печаткою лікувально-профілактичного закладу.
Пункт 2.22 Інструкції № 455. Тимчасова непрацездатність осіб рядового і начальницького складу засвідчується довідкою органу, у сфері управління якого перебувають заклади охорони здоров`я. У разі вибору особою рядового і начальницького складу лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи довідка видається відповідно до пункту 1.9 розділу 1 цієї Інструкції <…>.
Інструкція про порядок заповнення листка непрацездатності, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03 листопада 2004 року №532/274/136-ос/1406 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2004 року за №1456/10055
Згідно з пунктом 1 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів.
Позиція Верховного Суду.
З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом підлягають застосуванню правила статті 341 КАС України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для відмови задоволення позовних вимог.
Предметом судового контролю у цій справі є наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 448 від 25 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.
Спірним наказом, позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог частини першої статті 11, статті 12 Дисциплінарного статуту, п.п.1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, п.3.2 розділу ІІІ, п. 4.1, 4.2, 4.3 розділу ІV Правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління Національної поліції в Одеській області, затверджених наказом ГУ НП в Одеській області від 29 жовтня 2018 року №3705, що виразилось в несвоєчасному повідомленні керівництва СУ ГУНП в Одеській області щодо перебування на лікарняному та відсутності на службі в період з 05 лютого по 08 лютого 2019 року, з 11 лютого по 15 лютого 2019 року та з 18 лютого по 20 лютого 2019 року без поважних причин.
Під час розгляду справи позивачка не заперечувала свою відсутність на службі у період з 05 лютого по 08 лютого 2019 року, з 11 лютого по 15 лютого 2019 року та з 18 лютого по 20 лютого 2019 року, однак зазначала, що на це були поважні причини - перебування її на лікарняному. Про причини відсутності на роботі у період з 05 лютого 2019 року по 20 лютого 2019 року позивачка не повідомляла безпосереднього керівника.
В підтвердження вказаних обставин позивачкою було надано довідку КУ "МКЛ №11" від 12 березня 2019 року.
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що довідка КУ «МК№11» від 12 березня 2019 року не є доказом того, що позивачка дійсно перебувала на лікарняному, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян № 455 визначено, що тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.
Таким чином, відсутність на місці несення служби з поважних причин повинні бути належним чином документально оформлені, а саме листком непрацездатності, який є єдиним офіційним документом, що дозволяє бути відсутнім на роботі у зв`язку із хворобою.
За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли вірних висновків, що надана позивачкою довідка не підтверджує тимчасову непрацездатність позивачки та, як наслідок, відсутність її на службі з поважних причин за весь період.
Аналогічні правові висновки щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі №805/1126/18-а, від 31 липня 2019 року у справі №815/810/18, від 16 квітня 2018 року у справі №805/1126/18-а, від 25 червня 2019 року у справі №805/1816/17-а.
В свою чергу посилання позивачки на те, що Інструкцією №455 передбачена видача інших документів про тимчасову непрацездатність у зв`язку з чим, вважала, що надані нею медичний висновок та довідка є належними доказами її тимчасової непрацездатності, не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до наданих ОСОБА_1 медичного висновку КНП «ЦПМСД №10» від 04 лютого 2019 року та довідки КУ "МКЛ №11" від 12 березня 2019 року, не вбачається відомрстей про звільнення позивачки від роботи у зв`язку з непрацездатністю. Крім того, у висновку КНП «ЦПМСД №10» від 04 лютого 2019 року зазначена вказівка стати до роботи з 05 лютого 2019 року.
Таким чином вищезазначені доводи скаржниці про порушення судами при дослідженні доказів норм процесуального законодавства не знайшли свого підтвердження та є безпідставними.
З огляду на зазначене судами попередніх інстанцій зроблено вірні та обґрунтовані висновки, що позивачка порушила вимоги частини першої статті 11, статті 12 Дисциплінарного статуту, п.п.1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, п.3.2 розділу ІІІ, п. 4.1, 4.2, 4.3 розділу ІV Правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління Національної поліції в Одеській області, затверджених наказом ГУ НП в Одеській області від 29 жовтня 2018 року №3705, що виразилось в несвоєчасному повідомленні керівництва СУ ГУНП в Одеській області щодо перебування на лікарняному та відсутності на службі в період з 05 лютого по 08 лютого 2019 року, з 11 лютого по 15 лютого 2019 року та з 18 лютого по 20 лютого 2019 року без поважних причин.
Доводи та аргументи скаржниці зводяться до переоцінки доказів, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій і свідчать про незгоду скаржниці із правовою оцінкою судів обставин справи, встановлених у процесі її розгляду. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги .
За такого правового регулювання та обставин справи суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій.
Викладені в касаційній скарзі доводи щодо помилковості висновків судів попередніх інстанцій не підтвердилися під час розгляду касаційної скарги у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.
Отже, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а касаційну скаргу без задоволення. 
За змістом частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Висновки щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15  січня 2020 року № 460-IX, статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                А.Г. Загороднюк

судді                                                                                                     Л.О. Єресько

                                                                                                    В.М. Соколов