ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8231/20 Справа № 212/5893/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Козлов Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді - Барильської А.П., 
суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.
секретар судового засідання - Євтодій К.С.
сторони:
позивачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2020 року, яке ухвалено суддею Козловим Ю.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, -
ВСТАНОВИВ:
В липні 2019 року  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 звернулися до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (надалі - АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз») Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (надалі - ТОВ «Криворіжгаз») про визнання незаконними дій та визнання права на забезпечення та встановлення споживачам в квартирах індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів, який згодом уточнили.
В обґрунтування уточненого позову зазначено, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики такомунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500 між позивачами та ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» було укладено Типовий договір постачання природного газу споживачам. Відповідно до пункту 1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498 (далі - Типовий договір), цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживачів до умов цього договору є вчинення споживачами будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, або для споживачів, що не є побутовими до цього договору, яку в установленому порядку оператор газорозподільної мережі (далі - Оператор ГРМ) направляє споживачамінформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплату рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. 
Доказом факту приєднання споживачів до Типового договору вважають щомісячне споживання ними природного газу та здійснення щомісячної сплати рахунків за спожитий природний газ. Позивачі зазначали, що права та обов`язки споживачів виникли з однієї підстави та що предметом цього спору є однорідні права та обов`язки.
Вказують, що сумлінно виконуючи всі умови даного договору, споживачі регулярно оплачували послуги за договором в терміни, визначені в рахунках. Жодної заборгованості не мають.
В вересні 2017 року споживачам стало відомо, що ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» встановило на будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальнобудинковий вузол обліку газу. 
Дані дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» позивачі вважають незаконними. Згідно із Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС, Типового договору, побутовим споживачам природного газу, що проживають в будинку  АДРЕСА_1 , які не забезпечені приладами обліку газу, для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу по їх квартирах, на межі балансової належності, якою є територіально відокремлюючі стіни даних квартир, АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (Оператор ГРМ) повинні встановити квартирні лічильники газу, а в разі відмови від встановлення квартирних лічильників газу припинити газопостачання. Оскільки позивачі, як побутові споживачі за договором розподілу природного газу, не забезпечені індивідуальними лічильниками газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання відповідно до пункту З глави 4 розділу IX Кодексу ГРС. Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між оператором ГРМ та позивачами, які є власниками, користувачами квартир будинку  АДРЕСА_1 не складався, точка обліку не була визначена. За таких обставин, не маючи точки обліку, тобто вихідних даних для розрахунку проекту, працівники АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» не могли розробити проект та не мали права здійснювати монтаж загальнобудинкового приладу обліку. У зв`язку з чим, вважають незаконними нарахування ТОВ «Дніпропетровська збут» об`ємів спожитого природного газу побутовим споживачам природного газу на підставі показань загальнобудинкового лічильника газу. Вважають, що забезпечити комерційний облік природного газу кожному споживачу будинку зобов`язане АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» у термін до 01 січня 2018 року. АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» є суб`єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на території Жовтневого району м. Кривого Рогу. Згідно структури тарифу для споживачів на послуги розподілу природного газу АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» у період з 2011 року до теперішнього часу закладається встановлення квартирних лічильників газу, що передбачено статтею 3 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу», де визначено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, тобто покладено на АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз».
Посилаючись на викладене, позивачі просили суд: визнати незаконними АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу в будинку АДРЕСА_1 ; визнати незаконним встановлений ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу для побутових споживачів природного газу; зобов`язати ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01 вересня 2017 року поновити побутовим споживачам природного газу режим нарахування природного газу відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників; визнати право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» за побутовими споживачами проподного газу; визнати незаконними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо відмови в забезпеченні індивідуальними квартирними лічильниками побутових споживачів природного газу; визнати, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», зобов`язано за власний рахунок, в термін до 01 січня 2018 року, здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам природного газу.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2020 року позовні вимоги  задоволено частково.
Визнано незаконним встановлений ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкових приборів обліку газу для побутових споживачів природного газу ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_8 , ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_9 , ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_10 , ОСОБА_10 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_11 , ОСОБА_11 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_12 , ОСОБА_12 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_13 , ОСОБА_13 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_14 , ОСОБА_14 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_15 .
Зобов`язано ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01 вересня 2017 року поновити побутовим споживачам природного газу ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,  ОСОБА_2 , який мешкає за адресою:  АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_6 , який мешкає за адресою:  АДРЕСА_7 , ОСОБА_7 , який мешкає за адресою:  АДРЕСА_8 , ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_9 , ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_10 , ОСОБА_10 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_11 , ОСОБА_11 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_12 , ОСОБА_12 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_13 , ОСОБА_13 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_14 , ОСОБА_14 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_15 режим нарахування природного газу відповідано до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників.
Визнано незаконними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», щодо відмови в забезпеченні індивідуальними квартирними лічильниками побутових споживачів природного газу ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,  ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_8 , ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_9 , ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_10 , ОСОБА_10 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_11 , ОСОБА_11 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_12 , ОСОБА_12 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_13 , ОСОБА_13 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_14 , ОСОБА_14 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_15 .
Визнано право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» за побутовими споживачами природного газу за ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , який мешкає за адресою:  АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_5 , ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_6 , ОСОБА_6 , який мешкає за адресою:  АДРЕСА_7 , ОСОБА_7 , який мешкає за адресою:  АДРЕСА_8 , ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_9 , ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_10 , ОСОБА_10 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_11 , ОСОБА_11 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_12 , ОСОБА_12 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_13 , ОСОБА_13 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_14 , ОСОБА_14 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_15 .
Визнано, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», відповідано до статті 6 Заокну України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в редакції зі змінами, зобов`язані за свій рахунок до 01 січня 2021 року здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам природного газу ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,  ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_8 , ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_9 , ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_10 , ОСОБА_10 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_11 , ОСОБА_11 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_12 , ОСОБА_12 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_13 , ОСОБА_13 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_14 , ОСОБА_14 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_15 .
Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» судовий збір у розмірі 5378,80 грн. в дохід держави.
Стягнути з ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» судовий збір у розмірі 5378,80 грн. в дохід держави.
В апеляційній скарзі відповідач ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивачів повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та невірне встановлення обставин, що мають значення для справи.
Зокрема, відповідач ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» зазначає, що згідно Правил постачання природного газу та Закону України «Про ринок природного газу», він є постачальником природного газу в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, до обов`язків якого не входить здійснення розподілу природного газу або зміни об`ємів та обсягів розподіленого природного газу споживачам, а також встановлення режимів нарахування об`ємів спожитого газу та здійснення їх перерахунків.
Отже, по відношенню до побутового споживача ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» є постачальником, а АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» - розподільником, Оператором ГРМ, тому встановлення режимів нарахування об`ємів спожитого природнього газу та їх зміну здійснює саме АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», що підтверджено сталою судовою практикою Верховного Суду.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Учасники справи, належним чином, завчасно, повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, що у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачі   ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9 ,  ОСОБА_10 ,  ОСОБА_11 ,  ОСОБА_12 ,  ОСОБА_13 ,  ОСОБА_14 є або власниками, або зареєстровані та проживають у будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до постанови НКРЕКП № 1274 від 16 квітня 2015 року про видачу ліцензії на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривого Рогу (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривому Розі) та Криворізького району Дніпропетровської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз».
Відповідач АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз, який є правонаступником ПАТ Криворіжгаз» протягом 2011-2017 років приймав від НАК «Нафтогаз України» природний газ та здійснював його постачання до будинку АДРЕСА_16 , тобто кожен із позивачів є споживачем природного газу, який постачається до їх квартир, розташованих у будинку АДРЕСА_1 .
В вересні 2017 року ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», встановив на будинку АДРЕСА_1 загальнобудинковий вузол обліку газу, у зв`язку з чим позивачам з 01 версеня 2017 року, в односторонньому порядку, почали нараховувати об`єми використаного природного газу згідно показань загальнобудинкового приладу обліку.
Спір між сторонами виник з приводу неправомірного встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу на будинок АДРЕСА_1 та зміну відповідачем ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», в односторонньому порядку, режиму нарахування природного газу побутовим споживачам.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивачів  в частині визнання незаконними дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу для побутових споживачів природного газу у будинку   АДРЕСА_1 , визнання незаконними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо відмови в забезпеченні індивідуальнми квартирними лічильниками побутових споживачів природного газу та  визнання за кожним з позивачів, як за побутовими споживачами природного газу, права на забезпечення індивідуальними лічильниками газу за рахунок АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачі сплачували за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, то відповідач зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачами. 
Дії відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу замість квартирних лічильників газу побутовим споживачам у будинку  АДРЕСА_1 є незаконними та вчинені з порушенням положень ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС, Типового договору розподілу природного газу.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки до таких висновків суд першої інстанції дійшов на підставі повного і всебічного з`ясовання обставин справи, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно частини першої статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.
За змістом статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення.
Відповідно до пунктів 3, 4, 7 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів,  права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.
Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції станом на час звернення позивачів до суду з цим позовом, цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; засіб обліку - прилад, технічний пристрій для обліку кількісних та/або якісних показників житлово-комунальної послуги, який має нормовані метрологічні характеристики; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; норми споживання - кількісні показники споживання житлово-комунальних послуг, затверджені згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на таких принципах: забезпечення раціонального використання наявних ресурсів та сталого розвитку населених пунктів; регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей; забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку, місцеперебування та форми власності юридичних осіб тощо; забезпечення соціального захисту малозабезпечених громадян.
Як наведено у статті 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.
Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: перша група - це житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Тарифи на газопостачання відносяться до першої групи.
Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (частини перша, друга статті 20 цього Закону).
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.
Як зазначено у частині першій статті 30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», державне регулювання цін/тарифів базується на таких основних принципах доступності житлово-комунальних послуг для всіх споживачів та рівності правових гарантій.
Правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу визначені Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природнього газу».
Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС Оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
ПАТ «Криворіжгаз», правонаступникомякого є АТ  «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», є Оператором ГРМ.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», в редакції на час звернення позивачів до суду з цим позовом, фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.
Згідно з положеннями статті 6 Закону Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та графіками оснащення квартир і приватних будинків лічильниками газу, розробленими відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року № 259-р «Деякі питання забезпечення комерційного (приладового) обліку природного газу», газорозподільні підприємства зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі (плита газова + газова колонка) - до 01 січня 2016 року, тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року. Відповідно до абзацу четвертого підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 6 зі змінами, внесеними згідно із Законом від 21 грудня 2017 року «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», - тільки для приготування їжі - до 01 січня 2021 року.
Як встановлено матеріалами справи, позивачі є споживачами природного газу, а Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» - Оператором ГРМ, виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням.
Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Типового договору цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України.
Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
У пункті 1.4 Типового договору вказано, що термін, що використовується в цьому договорі, має таке значення: «споживач» - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ. Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про ринок природного газу» та Кодексі ГРС.
Колегією суддів встановлено, що позивачі приєдналися до вказаного Типового договору, оскільки щомісячно споживають природний газ та щомісячно сплачують рахунки за спожитий природний газ.
Згідно з пунктом 2.1 цього Типового договору ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», взяло на себе зобов`язання постачати природний газ споживачам в необхідних об`ємах (обсягах), а позивачі взяли на себе зобов`язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
У частині першій статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За положеннями постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 грудня 2011 року № 150 «Про встановлення тарифу на транспортування природного газу та про встановлення тарифу на послуги з розподілу природного газу» (з 2011 року по 31 травня 2017 року) до структури тарифу було включено вартість витрат на встановлення лічильників газу населенню за кожні поставлені (розподілені) 1000 куб. м природного газу.
Згідно з додатком № 1 до вказаної Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в структурі тарифу затверджено витрати на встановлення лічильників газу населенню за поставлені 1000 куб. м природного газу, які становили 6,96 грн, а згідно з додатком № 1 до постанови від 27 вересня 2016 року № 1625 у структурі тарифу витрати на встановлення індивідуальних лічильників газу населенню за розподілені 1000 куб. м становлять 25,20 грн.
Оскільки позивачі по справі сплачували за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, то відповідач АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачами, та відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», зобов`язаний забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі.
Відмова відповідача ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», встановити індивідуальні лічильники позивачам суперечить вимогам законодавства, порушує права позивачів. З урахуванням вимог статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів», статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» волевиявлення позивачів на встановлення індивідуальних лічильників газу не може бути порушеним.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що задоволення вимог про визнання незаконними дій відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу на будинок АДРЕСА_1 ,  буде відповідати зазначеній державній політиці у сфері житлово-комунальних послуг, забезпечить раціональне використання ресурсів та рівні можливості для позивачів з отримання послуги по газопостачанню.
Зважаючи на те, що позивачі не надавали згоду на встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу на будинок АДРЕСА_1 , та не забезпечені ідвивідуальними лічильниками природного газу у їх квартирах у будинку АДРЕСА_1 , сплачували за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, тому АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачами та відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», зобов`язаний забезпечити встановлення індивідуального лічильнику газу для населення, у квартирі позивачів, в яких вони використовують газ тільки для приготування їжі, у зв`язку з чим їх права, як споживачів, порушені та підлягають судовому захисту, і в цій частині висновки суду першої інстанції є цілком законними та обгрунтованими. Доводів неправомірності вказаних висновків суду першої інстанції ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» в апеляційній скарзі не наведено, а АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» рішення не оскаржило.
При цьому, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог позивачів про зобов`язання ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» поновити побутовим споживачам природного газу - позивачам по справі, з 01 вересня 2017 року, режим нарахування природного газу відповідно до чинних норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення, в частині вирішення позовних вимог, заявлених позивачами до ТзОВ  «Дніпропетровськгаз збут», не відповідає.  
Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) № 1274 від 16.04.2015 року про видачу ліцензії на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»».
Разом з тим, відповідно до постанови НКРЕКП № 653 від 16 квітня 2015 року про видачу ліцензії з постачання природного газу, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території Дніпропетровської області.
В Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року зазначено, що оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», є Оператором ГРМ.
Згідно Кодексу ГРС та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим  Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 року  оператор ГРМ зобов`язаний забезпечити належний рівень комерційного обліку природного газу по споживачу, у тому числі формування загального об`єму та обсягу розподілу (споживання) природного газу споживачу за відповідний період; здійснювати перерахунок об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу по об`єкту споживача відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.
Пунктом 13 розділу 3 Правил визначено, що розрахунки за послуги з газопостачання здійснюються на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за підсумками місяца за договором розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ.
Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 20 липня 2020 року по справі №212/1796/18.
В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційного скарги відповідача ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» про те, що останнє є неналежним відповідачем по справі, оскільки до його обов`язків не входить здійснення розподілу природного газу або зміни об`ємів та обсягів розподіленого природного газу споживачами, а також встановлення режимів нарахування об`ємів спожитого газу та здійснення їх перерахунків.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині задоволення позовних вимог позивачів про визнання незаконним встановлений ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу для побутових споживачів природного газу та зобов`язання ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01 вересня 2017 року поновити побутовим споживачам природного газу режим нарахування природного газу відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, скасуванню на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.
В іншій частині рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права і має бути залишено без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» - задовольнити частково.
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2020 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання незаконним встановлений ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкових приборів обліку газу для побутових споживачів природного газу ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_8 , ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_9 , ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_10 , ОСОБА_10 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_11 , ОСОБА_11 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_12 , ОСОБА_12 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_13 , ОСОБА_13 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_14 , ОСОБА_14 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_15 та зобов`язання ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01 вересня 2017 року поновити побутовим споживачам природного газу ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,  ОСОБА_2 , який мешкає за адресою:  АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_6 , ОСОБА_6 , який мешкає за адресою:  АДРЕСА_7 , ОСОБА_7 , який мешкає за адресою:  АДРЕСА_8 , ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_9 , ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_10 , ОСОБА_10 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_11 , ОСОБА_11 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_12 , ОСОБА_12 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_13 , ОСОБА_13 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_14 , ОСОБА_14 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_15  режим нарахування природного газу відповідано до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильниківта ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 24 листопада 2020 року. 

Головуючий:

Судді: