КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №359/9924/19
Провадження № 33/824/16/2020                                                                                             Суддя 1 інстанції - Кабанячий Ю.В.
Категорія: ст. 472 МК України                                                                                               Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И
 
04 грудня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою з доповненнями адвоката Костаняна С.Е., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2019 року, про притягнення до адміністративної відповідальності -
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Україна, Дніпропетровська обл., місце проживання: АДРЕСА_1 , працює: ТОВ «Дніпро Оіл Трейд», оператор АЗС, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 14.08.2018, орган що видав - 1202, 
за ст. 472 Митного кодексу України,
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 % вартості вилучених товарів, а саме 78049 гривень 31 копійок. Вилучені товари згідно протоколу про порушення митних правил № 0488/12500/19, а саме: «Votrient», виробник «Novartis Healthcare Pvt. Ltd.», країна виробництва Індія - 2 упаковки по 30 пігулок; «Velpanat», виробник «Natco Pharma Limited», країна виробництва Індія - 5 упаковок по 28 пігулок; «Zoldria», виробник «Cipla», країна виробництва Індія - 10 упаковок по 1 флакону для ін`єкцій; «Mitomicin 10», виробник «ZYDUS», країна виробництва Індія - 20 упаковок по 1 флакону для ін`єкцій; «HepBest», виробник «Mylan», країна виробництва Індія - 16 упаковок по 30 пігулок; «POSID», виробник «ONCOCARE», країна виробництва Індія - 4 упаковки по 8 пігулок, - конфісковано на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 гривень 20 копійок.
Постановою суду встановлено, що 15.09.2019 о 13 годині 22 хвилин громадянин України ОСОБА_1 підійшов на лінію митного контролю «червоний коридор» для отримання 1 місця багажу, що відстав від власника.
Відповідно до п. 10.1.12 Наказу Київської митниці ДФС від 08.02.2019 № 47 «Про здійснення митного контролю й митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами в пункті пропуску «Бориспіль», пасажир на митний контроль надав в`їзну митну декларацію, паспорт та власноруч заповнену митну декларацію на БВГ, засвідчену особистим підписом. У митній декларації в п. 4 «Відомості про товари, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню митними платежами, товари, переміщення яких через державний кордон України заборонено або здійснюється за дозвільними документами, що видаються органами виконавчої влади, та інші товари, що декларуються письмово за бажанням громадянина або на вимогу митного органу» вказав, що в цьому багажі має лікарські засоби по 5 упаковок кожного найменування, для власних потреб.
Під час митного оформлення встановлено, що 13.09.2019 громадянин України ОСОБА_1 , прилетів до України з Індії, транзитом через ОАЕ м Дубаї, рейсом №374, літаком а/к «МАУ», та своїми діями обрав канал, позначений символами червоного коридору «червоний коридор». На митний контроль пасажир надав власноруч заповнену митну декларацію, в якій вказав, що він має 1 місце багажу, що відстав від нього. В митній декларації громадянином України ОСОБА_1 в п. 3.3 «Товари, переміщення яких через державний кордон України обмежено (здійснюється за дозвільними документами, що видаються органами виконавчої влади) або заборонено» власноручно проставлено позначку в рамці «НІ» та пункт 4 «Відомості про товари, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню митними платежами, товари, переміщення яких через державний кордон України заборонено або здійснюється за дозвільними документами, що видаються органами виконавчої влади, та інші товари, що декларуються письмово за бажанням громадянина або на вимогу митного органу» перекреслений Z подібною позначкою.
Під час проведення митного контролю багажу громадянина України ОСОБА_1 на каналі «червоний коридор» залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» після контролю валізи на рентген-апараті під час здійснення митного огляду дорожньої валізи на стійці митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», було виявлено лікарські засоби: «Hepcinat Plus», виробник «Natco pharma limited», Індія - 5 упаковок по 28 пігулок; «Ledifos» виробник « Hetero labs limited», Індія - 5 упаковок по 28 пігулок; «Votrient», виробник «Novartis Healthcare Pvt. Ltd.», Індія - 7 упаковок по 30 пігулок; «Resof», виробник «Dr.Reddys», Індія - 5 упаковок по 28 пігулок; «Velpanat», виробник «Natco Pharma Limited», Індія - 10 упаковок по 28 пігулок; «Zoldria», виробник «Cipla» Індія - 15 упаковок по 1 флакону для ін`єкцій; «Tenvir» виробник, «Cipla» Індія - 5 упаковок по 30 пігулок; «Teravir» виробник, «Natco Pharma Limited» Індія - 5 упаковок по 30 пігулок; «Mitomicin 10», виробник «ZYDUS» Індія - 25 упаковок по 1 флакону для ін`єкцій; «Lenalid 10», виробник «Natco Pharma limited», Індія - 5 упаковок по 30 пігулок; «Evermil 10», виробник «Glenmark Pharmaceuticals Ltd» - 3 упаковки по 10 пігулок; «Resof - L», виробник «Dr.Reddys», Індія - 5 упаковок по 28 пігулок; «HepBest», виробник «Mylan», Індія - 21 упаковка по 30 пігулок; «Tenvir -EM», виробник «Cipla» Індія - 5 упаковок по 30 пігулок; «POSID», виробник «ONCOCARE» Індія - 9 упаковок по 8 пігулок; «VELPACLEAR», виробник «ABBOTT» Індія - 5 упаковок по 28 пігулок; «XBIRA», виробник «Cipla» Індія - 5 упаковок по 120 пігулок; «MEGVAL», виробник «EMCURE», Індія - 5 упаковок по 1 флакону для ін`єкцій; «BORTENAT», виробник «Natco Pharma Limited», Індія - 5 упаковок по 1 флакону для ін`єкцій; «CASPOCARE» виробник «BPRL» Індія - 5 упаковок по 1 флакону для ін`єкцій; «ALKACEL 2», виробник «CELONLABS», Індія - 5 упаковок по 25 пігулок; «ABIRAPRO», виробник «GLENMARK» Індія - 5 упаковок по 120 пігулок; «TENOF» виробник « Hetero healthcare limited», Індія - 5 упаковок по 30 пігулок; «VELASOF» виробник «Hetero healthcare limited», Індія - 5 упаковок по 28 пігулок; «CAPEGARD», виробник «Cipla» Індія - 5 упаковок по 10 пігулок; «Erlonat», виробник «Natco Pharma limited», Індія - 5 упаковки по 30 пігулок; «ERLOCIP», виробник «Cipla» Індія - 5 упаковок по 30 пігулок; «STERILE DILUENT», виробник «Emcure pharmaceuticals LTD.» Індія - 5 упаковок по 1 флакону для ін`єкцій; «FAMCIMAC 500», виробник «MACLEODS PHARMACEUTICALS LTD.» Індія - 5 упаковок по 3 пігулок; «EMTREO», виробник «Emcure pharmaceuticals LTD.» Індія - 2 упаковки по 1 флакону; «BRENZA», виробник «BDR pharmaceuticals INT'L PVT. LTD.» Індія - 2 упаковок по 4 блістера по 28 пігулок; «TEFERO EM» виробник « Hetero labs limited», Індія - 2 упаковок по 30 пігулок; «MOZIFOR» виробник «Hetero healthcare limited», Індія - 1 флакон; «GLIVEC 400», виробник «Novartis Healthcare Pvt. Ltd.», Індія - 1 упаковка по 30 пігулок; «MYHEP», виробник «Mylan», Індія - 1 упаковка по 28 пігулок; «PREX 500», виробник Celon Labs, Індія - 1 флакон.
Всього 210 упаковок. Виявлені предмети знаходились в дорожній валізі громадянина України ОСОБА_1 (багажна бирка № АІ 265237, виписана на ім`я ОСОБА_1 ), без ознак приховування.
Документів, що підтверджують вартість препаратів, а також рецепту, виданого на його ім`я, на переміщувані лікарські засоби, громадянин України ОСОБА_1 не надав.
Ввезення лікарських засобів, відповідно до Закону України «Про лікарські засоби» № 123/96-ВР від 04.04.1996, зі змінами та доповненнями, без відповідних сертифікатів заборонено. Порядок ввезення громадянами лікарських засобів, а також їх обсяги визначено Постановою КМУ від 23.05.2012 № 458 «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України лікарських засобів та спеціального дитячого харчування».З виявлених лікарських засобів громадянину України ОСОБА_1 було пропущено по 5 упаковок кожного найменування, відповідно до Постанови КМУ № 458 від 23.05.2012 «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України лікарських засобів та спеціального дитячого харчування», а саме153 упаковки лікарських засобів. За протоколом про порушення митних правил вилучено 57 упаковок з лікарськими засобами.
За наведених обставин, оцінюючи  зібрані докази, суд дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив митні правила, передбачені ст. 472 МК України, які виразились у незаявленні за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
 
Не погоджуючись із постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2019 року, адвокат Костанян С.Е., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з доповненнями та  уточненнями, в яких просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 472 МК України, та постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі з підстав передбачених пунктом 1 частиною 1 статті 247 КУпАП через недоведеність в законний спосіб та відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України, а конфісковані в нього лікарські засоби, які були вилучені за протоколом, повернути йому. 
В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що суд першої інстанції, оцінюючи  висновок №142005901-1045 від 10.10.2019 і приймаючи його за доказ, не навів у постанові мотиви та обґрунтування, чому він вважає його належним та переконливим, і в результаті такого відношення суду першої інстанції до змісту та суті цього висновку, визначенню митної вартості, тощо, - що призвело до перебільшення суми, вилучених «лікарських засобів», і як наслідок накладення на ОСОБА_1 довільної, та, на думку захисника, необґрунтованої суми штрафу. 
Захисник вказує на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, та не дав належної оцінки тому, що права ОСОБА_1 під час провадження у справі в митниці були порушені, що призвело до невиправданого прийняття та використання в якості доказу вказаного висновку.
Апелянт зазначає, що всупереч частини 19 статті 356 Митного кодексу України, згідно якої, декларанти або уповноважені ними особи повинні бути ознайомлені з результатами проведеного дослідження (аналізу, експертизи) проб та зразків товарів і отримати від органу доходів і зборів, яким призначено таке дослідження (аналіз, експертизу), примірники цих результатів не пізніше наступного робочого дня після проведення дослідження (аналізу, експертизи) спеціалізованим органом з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику,  не  ознайомили ОСОБА_1 з висновком, незважаючи на нагальність цього дослідження.
Захисник вказує на те, що у зв`язку зі специфікою справи було та є очевидним, що таке дослідження повинно було мати місце через необхідність встановлення та визначення хімічного складу вилучених «лікарських засобів», наявність в них певної кількості речовин, їх відповідність змісту, щоб можна було назвати їх лікарськими засобами,  проте, виходячи з усталеної практики таке питання навіть не ставилося митницею у постанові, а отже такої відповіді не міститься у висновку №142005901-1045 від 10.10.2019.
Крім цього, апелянт зазначає, що всупереч частини 2 статті 515 Митного кодексу України (Експертиза та висновок експерта), згідно якої особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи, таке право ОСОБА_1 з моменту винесення постанови митницею про призначення експертизи роз`яснено не було, в результаті було істотно обмежено право ОСОБА_1 на захист, який в силу статті 268 КУпАП, яка наділяє його додатковими правами під час провадження у справі, а не тільки під час розгляду, був позбавлений заявляти відповідні клопотання про проведення хімічної експертизи складу вилучених у нього "лікарських засобів", проведення незалежної експертизи за свій рахунок.
На думку захисника, з причини такого одностороннього провадження обвинувачення висунуте ОСОБА_1 за протоколом не може вважатися доведеним і виглядає сумнівним, а отже постанова суду першої інстанції у зв`язку з цим щодо наявності вини в його діях є необ`єктивною та необґрунтованою.
В доповненнях до апеляційної скарги адвокат Костанян С.Е. зазначає, що на момент складання протоколу відносно ОСОБА_1 та відкриття провадження у справі в Київській митниці ДФС, посадові особи цього органу в порушення Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» від 3 жовтня 1902 року № 493/92, постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731 «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів Міністерств та інших органів виконавчої влади», не створили та не зареєстрували в установленому порядку зону митного контролю, складовою частиною якої вважаються "зелений" і "червоний" коридори, зокрема у терміналі "Д" аеропорту "Бориспіль".
Відтак, на переконання захисника, за відсутності юридично створеної та зареєстрованої зони митного контролю станом на 25.10.2019 р., така обставина унеможливлювала проведення законного митного контролю та оформлення його результатів.
На думку апелянта, навіть якщо ОСОБА_1 звернувся з декларацією з обмеженим зазначенням в ній відомостей щодо кількості в нього лікарських засобів, що змушений був зробити на вимогу одного з працівників митниці,а тому, як наслідок виключалося збирання фактів, що мають юридичне значення, оскільки у зв`язку з відсутністю юридично створеної та зареєстрованої зони митного контролю, факти вже не могли мати юридичне значення. В свою чергу це унеможливлювало законне використання цих фактів, покладення їх в основу обвинувачення і справи в цілому, у тому числі при розгляді справи по суті.
 
Заслухавши пояснення захисника - адвоката Костаняна С.Е., та самого ОСОБА_1 , які  підтримали апеляційну скаргу з уточненнями та доповненнями, та просили її задовольнити, думку представників митниці Держмитслужби, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою, підстави для її скасування - відсутні, а апеляційна скарга такою, що не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до положень ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону.
При розгляді справи про порушення митних правил суд, відповідно до вимог ст. 489 МК України, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справи про порушення митних правил згідно зі ст. 495 МК України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку встановляється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказаних вимог закону місцевий суд дотримався в повному обсязі.
Висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, місцевий суд дійшов відповідно до вимог ст. 283 КУпАП України на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду й оціненими згідно з положеннями ст. 252 цього Кодексу.
Свої висновки місцевий суд обґрунтував, зокрема, даними протоколу про порушення митних правил від 15.09.2019 № 0488/12500/19 (а.с. 2-7); даними протоколу опитування в справі про порушення митних правил від 15.09.2019 (а.с. 8-11); даними, що містяться у службовій записці головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Аеропорт Бориспіль» ОСОБА_4 (а.с. 12-15); даними акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № 290 (а.с. 16); даними опису предметів від 15.09.2019 (а.с. 17); копією паспорту правопорушника (а.с. 18-19); копією багажної бирки (а.с. 20); даними митної декларації для письмово декларування товарів, що переміщувалися через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності (а.с. 21-22); даними висновку від 10.10.2019 № 142005901-1045 (а.с. 30-35), та іншими письмовими доказами, зміст яких детально відтворено у постанові.
Так, протокол про порушення митних правил та інші матеріали складені щодо ОСОБА_1 відповідають вимогам ст. ст. 254, 256 КпАП України, ст. 494 МК України. При ознайомленні та підписанні яких ОСОБА_1 зауважень на дії працівників відділу митного оформлення при їх складанні не мав.
Таким чином, визнавши зазначені докази достовірними, допустимими, а в сукупності - достатніми, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і правильно кваліфікував його дії за ст. 472 МК України. 
Порушень норм матеріального права апеляційним судом не встановлено.
Твердження захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення не є слушними, з огляду на таке.
Так, згідно ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.
У відповідності до ч. 4 ст. 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.
Згідно ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування), тобто, це не заявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.
Порушення митних правил, передбачене ст. 472 МК України, може вчинятись як умисно, так і через необережність. Дана обставина не впливає на кваліфікацію та на вид стягнення.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 458 від 23.05.2012 року «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України лікарських засобів та спеціального дитячого харчування» та відповідно до ст. 370 МК України, громадяни можуть ввозити на митну територію України лікарські засоби, які переміщуються в ручній поклажі та/або в супроводженому або не супроводженому багажі громадянина, в таких обсягах: у кількості, що не перевищує п`яти упаковок кожного найменування на одну особу (крім лікарських засобів, що містять наркотичні чи психотропні речовини); у кількості, що не перевищує зазначену в наявному в особи рецепті на такий лікарський засіб, виданий на ім`я цієї особи та засвідченому печаткою лікаря та/або закладу охорони здоров`я.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.05.1997 № 143, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.06.1997 під № 215/2019, затверджено «Порядок ввезення на територію України незареєстрованих лікарських засобів», де зазначено, що при разовому ввезенні незареєстрованих лікарських засобів з метою індивідуального використання громадянами в кількості, необхідний на курс лікування, подаються наступні документи: довідка лікаря із зазначенням діагнозу захворювання; рецепт на даний лікарський препарат згідно із правилами МОЗ України, затвердженими наказом МОЗ України від 30.06.94 р. № 117 (підпис і особиста печатка лікаря, підпис відповідальної особи і кругла печатка лікувальної установи).
Як убачається із матеріалів провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та постанови місцевого суду, суд правильно встановив, що о 13:22 15.09.2019 громадянин України ОСОБА_1 підійшов на лінію митного контролю «червоний коридор» для отримання 1 місця багажу, що відстав від власника. На митний контроль надав в`їзну митну декларацію, паспорт та власноруч заповнену митну декларацію на БВГ, засвідчену особистим підписом. У митній декларації в п. 4 «Відомості про товари, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню митними платежами, товари, переміщення яких через державний кордон України заборонено або здійснюється за дозвільними документами, що видаються органами виконавчої влади, та інші товари, що декларуються письмово за бажанням громадянина або на вимогу митного органу» вказав, що в цьому багажі має лікарські засоби по 5 упаковок кожного найменування, для власних потреб. Однак, під час митного оформлення встановлено, що 13.09.2019 громадянин України ОСОБА_1 , прилетів до України з Індії, транзитом через ОАЕ м Дубаї, рейсом №374, літаком а/к «МАУ», та своїми діями обрав канал, позначений символами червоного коридору «червоний коридор». На митний контроль пасажир надав власноруч заповнену митну декларацію, в якій вказав, що він має 1 місце багажу, що відстав від нього. В митній декларації громадянином України ОСОБА_1 в п. 3.3 «Товари, переміщення яких через державний кордон України обмежено (здійснюється за дозвільними документами, що видаються органами виконавчої влади) або заборонено» власноручно проставлено позначку в рамці «НІ» та пункт 4 «Відомості про товари, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню митними платежами, товари, переміщення яких через державний кордон України заборонено або здійснюється за дозвільними документами, що видаються органами виконавчої влади, та інші товари, що декларуються письмово за бажанням громадянина або на вимогу митного органу» перекреслений Z подібною позначкою. 
Під час проведення митного контролю багажу громадянина України ОСОБА_1 на каналі «червоний коридор» залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» після контролю валізи на рентген-апараті під час здійснення митного огляду дорожньої валізи на стійці митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», було виявлено 210 упаковок лікарських препаратів При цьому,  документів, що підтверджують їх вартість препаратів, а також рецепту, виданого на його ім`я, громадянин України ОСОБА_1 не надав.
Отже, ОСОБА_1 , достовірно знаючи про кількість лікарських препаратів, які він перевозив через митний кордон України, не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які він ввозив на територію України та які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
На підставі вище наведеного апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. При цьому те, що вказане правопорушення ним було вчинено без умислу, з необережності, не впливає на кваліфікацію його дій.
Відповідно до протоколу опитування від 15.09.2019 року №0488/12500/19, ОСОБА_1 пояснив, що під час прильоту в Україну 13.09.2019 він виявив, що надійшов не весь його багаж, а саме відстало одне місце багажу. Після чого звернувся до «розшуку багажу» та заявив про цей факт. Потім заповнив митну декларацію та пройшов митне оформлення на «червоному коридорі». Яка кількість лікарських засобів була в його багажі він не пам`ятає. Всі ліки знаходились тільки у валізі, яка відстала. Лікарські засоби він купував в різних аптеках в м. Делі і не в один день, а тому не запам`ятав кількість куплених ним ліків. Цінові документи на лікарські засоби він не зберіг. Частину цих ліків, привіз для власного лікування, а частину для своєї знайомої, яка хворіє та потребує для лікування саме ці лікарські засоби. До інспектора митниці на стійку митної консультації, яка знаходиться в залі «Приліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль» з метою роз`яснення митних правил України він не звертався. Вину визнав, та додав, що це сталось не навмисно, а в наслідок його не уважності та не знання митного законодавства.
В суді ж апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказав, що задекларувати кожен з лікарських засобів у кількості не більше 5 одиниць йому порядив саме працівник митниці, а він, не знаючи митного законодавства, це й зробив. 
Зміна таких пояснень ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції розцінюється, як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення митними органами права ОСОБА_1 під час провадження у справі не знайшли свого підтвердження. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що підстав для призначення хімічної експертизи у справі не було необхідності, оскільки той факт, що ОСОБА_1 перевозив через митний кордон України саме лікарські препарати, ніким не оспорювався.
Що ж стосується висновку експерта від 10.10.2019 №142005901-1045, яким встановлена вартість затриманих предметів, то такий доказ суд вважає належним і допустимим, адже, проведена така експертиза, відповідно до вимог ст. 356 МК України. А та обставина, що, в порушення вимог ст. 356 МК України, примірник такого висновку не був наданий ОСОБА_1 , на що посилається захисник в апеляційній скарзі, може свідчити про порушення службових обов`язків посадовими особами органу доходів і зборів, але не може бути підставою для визнання такого доказу неналежним чи недопустимим.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 515 МК України, мав право на проведення за його рахунок будь - якої незалежної експертизи, та в подальшому долучити такий висновок експерта до матеріалів провадження в якості доказу своєї невинуватості. Однак цього ані ним, ані його захисником зроблено не було.
Що ж стосується доводів апеляційної скарги про те, що на момент складання протоколу відносно ОСОБА_1 та відкриття провадження у справі в Київській митниці ДФС, посадові особи цього органу в порушення Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» від 3 жовтня 1902 року № 493/92, постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731 «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів Міністерств та інших органів виконавчої влади», не створили та не зареєстрували в установленому порядку зону митного контролю, складовою частиною якої вважаються "зелений" і "червоний" коридори, зокрема у терміналі "Д" аеропорту "Бориспіль", то перевірка цих обставин виходить за межі розгляду справи про адміністративні правопорушення, та може бути розглянута за позовом апелянта в порядку іншого судочинства.
За таких обставин, постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1  є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування, а тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, 529 Митного кодексу України,-
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 % вартості вилучених товарів, а саме 78049 гривень 31 копійок та прийнято рішення про конфіскацію на користь держави вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №0488/12500/19 товарів - залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_1 - адвоката Костаняна С.Е. - залишити без задоволення.
Постанова оскарженню не підлягає.
      
                Суддя   
Київського апеляційного суду                                                                      Л.І. Кепкал