ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 88-ц/803/36/20 Справа № 2-7145/11 	  	Суддя у 1-й інстанції -  Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О., 
за участю секретаря – Синенка Є.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за  заявою 
               адвоката Малюк Неллі Андріївни, яка діє по довіреності
                ОСОБА_1 

про перегляд постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2013 року за нововиявленими обставинами по справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2011 року за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа - Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту приналежності заповіту, визнання права на спадщину за заповітом, усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа- ОСОБА_4 , Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом - у зв`язку з нововиявленими обставинами, - 

ВСТАНОВИЛА: 

       У березні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення факту приналежності заповіту, визнання права на спадщину за заповітом, усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення.
       Також до суду звернулись ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з зустрічними позовними вимогами до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
       Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 вересня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено факт, заповіт від 11 березня 1998 року, складений українською мовою, від імені ОСОБА_5 фактично складено і належить ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 части6ну домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 і матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
       У задоволені решти позовних вимог відмовлено.
       У задоволені зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовлено.
       Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2011 року рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 вересня 2010 року змінено в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , в частині відмови в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_2 скасовано.
       Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом (в порядку спадкової трансмісії), після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 - на 1/3 частини від 1/2 частини жилого будинку за мансардою та господарчими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_2 , які належали ОСОБА_5 згідно договору дарування від 26 липня 1972 року.
       Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено частково.
       Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом (обов`язкову долю), після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на 1/8 частину від 1/2 частини жилого будинку за мансардою та господарчими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_5 згідно договору дарування від 26 липня 1972 року.
       Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом (обов`язкову долю), після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на 1/24 частину від 1/2 частини жилого будинку за мансардою та господарчими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_5 згідно договору дарування від 26 липня 1972 року.
       В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовлено.
       В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 вересня 2010 року залишено без змін.
       Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2013 року скасовано рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2011 року за нововиявленими обставинами, апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 вересня 2010 року скасовано. В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. 
       Зустрічний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено.
       Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за закономна 1/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .
       Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за закономна 1/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .
       У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2013 року за нововиявленими обставинами.
       Вказана заява мотивована тим, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2020 року скасовано рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 травня 2012 року. Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання недійсною заяви про прийняття спадщини та визнання недійсним заповіту. Посилаючись на те, що скасоване рішення було підставою для перегляду судового рішення від 22 лютого 2011 року за нововиявленими обставинами та ухвалення нового від 22 липня 2013 року про відмову у позові ОСОБА_1 та задоволення зустрічні позовні вимоги, заявник зазначає, що рішення від від 22 липня 2013 року підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.
       Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши наявність підстав для перегляду постанови апеляційного суду, колегія суддів приходить до висновку, що заява про перегляд за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
       Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
       Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами передбачені ст. 423 ЦПК України.
       Відповідно до ч. 2 ст. 429 ЦПК України, справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. 
       Пунктом 2 частини 3 статті 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення, скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов ез розгляду.
       Згідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
       Судом апеляційної інстанції враховується, що Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (P0N0MARY0V v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
       Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).
       Враховуючи вище зазначене, колегія суддів вважає, що рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2013 року не може бути скасоване в порядку перегляду за нововявленими обставинами.
       З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2013 року. 

керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 377, 381-383, 429 ЦПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні заяви двоката ОСОБА_8 , яка діє по довіреності  ОСОБА_1 про перегляд постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2013 року.
Постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2013 року — залишити в силі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                Е.Л. Демченко                                                        
                                                                       М.О. Макаров