Справа № 308/5993/17

П О С Т А Н О В А
Іменем України

27 жовтня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд ускладі:
       головуючого – судді Куштана Б.П. (доповідача),                                суддів: Бисаги Т.Ю. і Кожух О.А.,                                                        з участю секретаря Кухти М.В.,                                                        розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 червня 2020 року (у складі судді Бедьо В.І.) за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -
ВСТАНОВИВ:
        ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотання про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі № 308/5993/17 (т.1 а.с.166-174). 
       Просив скасувати заходи забезпечення позову, які були вжитті Ужгородським міськрайонним судом у цивільній справі № 308/5993/17 у вигляді накладення арешту на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить заявнику.
       На обґрунтування клопотання указав, що вжиті Ужгородським міськрайонним судом заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на житловий будинок відповідача в цілій частині є незаконним, оскільки суд мав право накласти арешт лише на Ѕ частини житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме – стосовно спадщини, яка відійшла до ОСОБА_2 (померлої сестри відповідача), оскільки саме її частина спадщини є предметом спору.
       Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12 червня 2020 р. у задоволенні цього клопотання було відмовлено.
        ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу, а клопотання про скасування заходів забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.         Доводить про порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не вірно вжив заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірний будинок в цілому.
       Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
       Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін, із таких мотивів.
       Суд дійшов висновку про передчасність поданого відповідачем клопотання і відсутність підстав для його задоволення.
       Згідно з положеннями ст. 367 ч.1 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції через їх відповідність установленим обставинам, що мають значення для справи, належно оціненим доказам, нормам процесуального та матеріального права.
       Відповідно до ч.ч.1,2,4,7,8 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
       Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
       Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
       Суд може скасувати забезпечення позову у зв`язку зі зміною умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову.
       Скасування заходів забезпечення позову належить відрізняти відскасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує. Якщо забезпеченням було завдано збитки, то до особи, яка ініціювала забезпечення, може бути пред`явлено позов про їх відшкодування.
       Натомість, скасування ухвали про забезпечення позову здійснюється за наслідками її апеляційного оскарження. В цьому випадку ухвалу скасовує апеляційний суд, якщо під час її постановлення було порушено вимоги закону. Важливо, що в такому разі особа, з ініціативи якої було застосовано заходи забезпечення позову, відповідальності за завдані цим збитки не несе.
       Отже, заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.
       Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 у червні 2017 р.(т.1 а.с.1-2). Просила встановити факт, що вона проживала на день смерті разом із померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
       У червні 2017 р. позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 .а.с.13).
       Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 03.07.2017 р. (т.1 а.с.19) указану заяву задоволено. Відповідач указану ухвалу не оскаржував.
       Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10 червня 2019 р. у задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено (т.1 а.с.94-102).
       Постановою Закарпатського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 р. (т.1 а.с.160-163) рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 червня 2019 р. скасовано, позов ОСОБА_3 задоволено.
       За приписами ч. ч. 7,8 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
       Із матеріалів справи вбачається, що рішення про задоволення позовних вимог набрало законної сили 28 жовтня 2019 р., дев`яносто денний термін дії заходів забезпечення позову закінчився 29 січня 2020 р.
       У свою чергу заявник не подав доказів, чи було відкрито виконавче провадження протягом дев`яносто денного строку з дня набрання рішенням законної сили, відтак у колегії суддів відсутні належні та допустимі докази того, чи діють заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 03.07.2017 р. на момент подачі апеляційної скарги.
       Колегія суддів констатує, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку,відмовляючи в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.
       Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і в контексті спірних правовідносин на їх правильність не впливають.
       Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
       Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.
       Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
2.Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 червня 2020 року залишити без змін. 
3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає. 
4.Повне судове рішення складено 25 листопада 2020 р.

Судді: