Дата документу 20.10.2020 Справа № 336/7785/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 22-ц/807/2563/20                         Головуючий у 1-й інстанції: Шалагінова А.В.
Є.У.№ 336/7785/19                                         Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 20 жовтня 2020 року                                                        м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого:         Кочеткової І.В.,
суддів:                 Кримської О.М.,
                        Дашковської А.В.,
секретар:         Волчанова І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АЛШЛАК УКРАЇНА» про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АЛШЛАК УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про визнання договору оренди припиненим,
 
за апеляційною скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю «АЛШЛАК УКРАЇНА» в особі представника – адвоката Мормуля Павла Васильовича на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2020 року,
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «АЛШЛАК УКРАЇНА» про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.12.2018 сторонами укладено договір оренди житлового приміщення, відповідно до умов якого позивач передала відповідачеві у строкове платне користування (оренду) квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . 10.12.2018 сторони уклали додаткову угоду № 1 до цього договору, якою визначили розмір орендної плати 24 200 грн., із яких 19 481,00 грн. орендна плата, еквівалентна 700 доларів США, а залишок суми складають податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. Цього ж дня сторони підписали акт приймання-передачі до договору оренди, отже орендар повинен був сплачувати орендну плату починаючи з 10.12.2018. Умовами договору передбачено порядок здійснення орендної плати, а саме: щомісячно, з 1 по 10 число місяця користування. Разом із тим, відповідач умови договору оренди належним чином не виконував та у період з 10.12.2018 по 31.10.2019 не вносив орендну плату, внаслідок чого утворилась заборгованість розміром 202  623,10 грн. На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) відповідач має сплатити суму заборгованості з урахуванням 3% річних та індексу інфляції, що становить 3 301,40 грн. та 3 961 грн. відповідно. Крім того, на підставі п. 2.4 договору оренди орендар також має компенсувати витрати орендодавця зі сплати комунальних послуг та 19,5% їх вартості з 15 по 20 число місяця користування. Відповідно до розрахунку, наведеного в позовній заяві, вартість сплачених позивачем комунальних послуг за вищезазначений період склала 30 181,60 грн. Посилаючись на ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 625, 629 ЦК України позивач просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість у загальній сумі 240 067,30 грн. (а.с. 1–8).
 
18.02.2020 відповідачем ТОВ «АЛШЛАК УКРАЇНА» подано зустрічний позов про визнання договору оренди припиненим. В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Умовами п. 5.2 та п. 5.2.4 договору оренди від 01.12.2018 передбачено, що договір припиняється у випадку несплати орендарем орендної плати та/або комунальних послуг більше одного місяця. Оскільки ТОВ «АЛШЛАК УКРАЇНА» не сплачувало орендну плату за договором, бо фактично користувалось приміщенням менше одного місяця, договір оренди є припиненим. З наведених підстав просив задовольнити зустрічний позов. 
 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2020 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «АЛШЛАК УКРАЇНА» про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «АЛШЛАК УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди жилого приміщення від 1 грудня 2018 р. у розмірі 215 867 (двісті п`ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят сім) грн. 30 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 160,90 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
У задоволенні зустрічного позову ТОВ «АЛШЛАК УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про визнання договору оренди припиненим відмовлено.
Судове рішення мотивовано тим, що орендар не виконував умови договору оренди, не вносив плату за користування житлом, а тому на підставі ст.ст. 759, 762 ЦК України заборгованість з орендної плати підлягає стягненню на користь орендодавця. Припинивши вносити орендну плату, орендар у відповідності з умовами договору квартиру за актом прийому-передачі власникові не передав, а отже відсутні підстави для висновку про припинення орендних відносин в односторонньому порядку. 
Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «АЛШЛАК УКРАЇНА» в особі свого представника  адвоката Мормуля П.В.подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, відмовити у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 , та задовольнити зустрічні позовні вимоги. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволені зустрічного позову у зв`язку з неправильним тлумаченням умов Договору оренди жилого приміщення. Договором передбачена умова, після настання якої зобов`язання припиняється, а саме: несплата орендарем орендної плати та комунального платежу більше одного місяця. Проте суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам.
 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказала, що оскаржуване рішення відповідає вимогам закону і матеріалам справи. За умовами договору (п.2.6) у випадку припинення його дії (розірвання) орендар сплачує орендну плату і житлово-комунальні послуги до дня повернення квартири і майна за актом прийому-передачі включно. Припинивши вносити орендну плату та сплачувати комунальні послуги, у відповідності до п.2.6 договору орендар не передав їй квартиру та майно за актом прийому-передачі, продовжував користуватися предметом оренди до закінчення строку дії договору.
 
В засідання апеляційного суду належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи представник ТОВ «АЛШЛАК УКРАЇНА» не з`явився, причини неявки суду не повідомив, суд визнав їх неповажними і такими, що не перешкоджають розгляду справи по суті.
 
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, заперечення представника позивача ОСОБА_2 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно із частинами першою та другою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 626, частини першої статті 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Приписами статті 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
За змістом частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Згідно статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Встановлено, що 01.12.2018 між ОСОБА_1 як Орендодавцем та ТОВ «АЛШЛАК УКРАЇНА» як Орендарем укладено договір оренди жилого приміщення, відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає у тимчасове користування (оренду) квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , з метою тимчасового проживання трьох осіб (пп. 1.1, 1.4). 
 
Відповідно до умов п. 2.1 цього договору орендна плата сплачується Орендарем з дня підписання Акту приймання-передачі на в`їзд в національній валюті і складає 3 000,00 грн. та включає в себе: плату за користування квартирою в розмірі 2510,47 грн., що є еквівалентом 90 доларів США за курсом долару США до гривні згідно з курсом НБУ на місяць (пп. 2.1.1); податок з доходів фізичних осіб і військовий збір, передбачені чинним законодавством (пп. 2.1.2). 
 
Додатково 12.12.2018 Орендар оплачує гарантійний платіж в розмірі орендної плати, передбаченої п. 2.1 Договору, за один місяць (п. 2.2).
 
Відповідно до п. 2.3 договору оплата орендної плати здійснюється щомісячно з 1-го по 10-е число місяця користування квартирою, при цьому сума платежу підлягає обов`язковому корегуванню розміру орендної плати, вказаного у п. 2.1, пп. 2.1.1 Договору, на курс долара США до гривні за курсом НБУ на дату платежу. Факт оплати підтверджується розписками сторін.
 
Згідно з умовами п. 2.4 договору оренди оплата за електроенергію, витрати холодної і гарячої води, водовідведення, обслуговування будинку, домофон, вивезення ТПВ, центральне опалення, охоронну сигналізацію, телефон (абонплата, щохвилинна внутрішньоміська оплата, а також оплата за міжміські, міжнародні перемовини), інтернет здійснюється Орендарем щомісячно з 15-го по 20-е число місяця користування.
 
Строк дії договору відповідно до п. 5.1 становить з 01.12.2018 по 30.11.2019 (а.с. 9–12).
 
10.12.2018 до договору оренди сторонами укладено додаткову угоду № 1, за якою п. 2.1, пп. 2.1.1 та 2.1.2 договору оренди викладено в новій редакції, а саме: визначено, що орендна плата оплачується Орендарем з дня підписання Акту приймання-передачі на в`їзд в національній валюті і складає 24 200,00 грн. та включає в себе: орендна плата в розмірі 19 481,00 грн., що є еквівалентом 700 доларів США за курсом долару США до гривні згідно з курсом НБУ за станом на 10.12.2018 на місяць; податок з доходів фізичних осіб і військовий збір, передбачені чинним законодавством. 
 
Також цією додатковою угодою сторони погодили нову редакцію п. 2.4 договору оренди, відповідно до якої витрати Орендодавця на оплату електроенергії, витрати холодної і гарячої води, водовідведення, обслуговування будинку, домофон, вивезення ТПВ, центральне опалення, охоронну сигналізацію, телефон (абонплата, щохвилинна внутрішньоміська оплата, а також оплата за міжміські, міжнародні перемовини), інтернет та інші послуги компенсується Орендарем Орендодавцю щомісячно з 15-го по 20-е число місяця користування. Додатково Орендар щомісячно компенсує 19,5% від вартості спожитих житлово-комунальних послуг на місяць (а.с. 13).
 
10.12.2018 сторони договору підписали акт приймання-передачі на в`їзд до договору оренди жилого приміщення від 01.12.2018, згідно з яким Орендодавець передав, а Орендар прийняв предмет оренди та майно, що знаходиться у квартирі згідно з наведеним в акті переліком, комплект ключів у кількості 6 шт., також сторони зафіксували показники лічильників, (а.с. 14-25).
 
Сторонами не оспорювало ся у суді першої інстанції, що ТОВ «АЛШЛАК УКРАЇНА» орендну плату за договором оренди не сплачувало, у зв`язку із чим 02.07.2019 та 05.08.2019 позивач надсилала на адресу відповідача вимоги про сплату боргу по орендній платі та комунальним послугам (а.с. 74–77, 127–129). Проте, ці вимоги відповідачем було залишено без уваги.
 
30.10.2019 ОСОБА_1 в присутності інших осіб складено акт про те, що в останній день дії договору оренди після попереджень вона з`явилась до квартири, двері були зачинені, будь-які інші особи відсутні, та комісія відкрила квартиру і встановила таке: в квартирі сторонні особи, представники орендаря відсутні; відсутні речі сторонніх осіб; стан квартири задовільний, меблі цілі на місцях; сантехніка працює; квартира повністю звільнена орендарем ТОВ «АЛШЛАК УКРАЇНА» (а.с. 146).
 
02.12.2019 позивач надіслала на адресу відповідача повідомлення про закінчення строку дії договору оренди житлового приміщення від 01.12.2018, відповідно до якого зазначила про необхідність повернути квартиру разом із майном в належному стані та провести повний розрахунок. Також просила повторно зв`язатися для підписання акту приймання-передачі у зв`язку із виїздом та для проведення розрахунку за договором (а.с. 124-126).
 
Вказана вимога орендодавця залишена орендарем без відповіді. 
 
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
На підставі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор – прийняти виконання особисто.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. 
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання.
Згідно з пп. 2.6, 4.7 договору оренди сплив строку дії договору не звільняє Орендаря від обов`язку оплатити заборгованість по орендній платі і комунальним послугам, якщо така виникла, в повному обсязі. По закінченні строку дії договору Орендар зобов`язаний передати Орендодавцеві квартиру та майно у тому ж стані, з урахуванням його природного зносу, і звільнити орендовану квартиру протягом одного дня, здійснивши повний розрахунок з Орендодавцем, згідно з розділом 2 договору.
У зв`язку із неналежним виконанням умов договору оренди, позивачем ОСОБА_1 складено у позовній заяві розрахунок заборгованості по орендній платі з урахуванням 3% річних та індексу інфляції за час прострочення з 10.12.2018 по 31.10.2019, комунальним послугам, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем склала 240 067,30 грн., у тому числі: 202 623,10 грн. – заборгованість з орендної плати; 3 301,40 грн. – 3% річних; 3 961,00 грн. –інфляційне збільшення заборгованості; 30 181,80 грн. – витрати з комунальних та інших послуг.
Відповідно до умов пп. 5.2.4 п. 5.2 договору оренди від 01.12.2018 договір припиняється у разі несплати Орендарем орендної плати та/або комунальних платежів більше одного місяця.
При цьому, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
У договорі оренди від 01.12.2018 не визначений порядок припинення договору у випадках, вказаних у п. 5.2, а наведено лише перелік підстав для припинення договору. В той же час, у даному випадку відповідач ТОВ «АЛШЛАК УКРАЇНА» заявив вимогу про припинення договору з моменту не внесення чергового платежу по орендній платі з 10.01.2019, тобто в односторонньому порядку, що умовами договору оренди від 01.12.2018 не передбачено.
Натомість, договір оренди від 01.12.2018 містить умови розірвання договору у пп. 5.4.2 п. 5.4 за вимогою Орендодавця у випадку не внесення орендної плати та/або інших платежів у строки, обумовлені цим договором, тобто передбачає право саме Орендодавця достроково розірвати договорі у вказаному випадку.
Крім того, згідно з п. 2.6 договору оренди, у разі припинення (розірвання) договору оренди квартири Орендар сплачує орендну плату і житлово-комунальні послуги до дня повернення квартири та майна за актом приймання-передачі включно.
Зазначена умова договору оренди відповідає вимогам ч. 1 ст. 785 ЦК України, відповідно до якої у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Доказів виконання вказаного обов`язку Орендарем до суду першої та апеляційної інстанції не надано. Натомість, позивачем ОСОБА_1 надані докази на підтвердження факту ухилення відповідача від підписання акту приймання-передачі квартири та майна після закінчення строку дії договору оренди, а також акт від 30.10.2019, за яким ОСОБА_1 самостійно увійшла до квартири та перевірила її стан та наявність майна, зафіксувала факт відсутності будь-яких осіб та їх речей.
 
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що відповідач ТОВ «АЛШЛАК УКРАЇНА» має сплатити позивачеві ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати та житлово-комунальним послугам за весь період дії договору оренди.
 
На підтвердження правильності розрахунку позивачем долучено до позовної заяви копії відповідних квитанцій за житлово-комунальні та інші послуги, що підлягають компенсації (а.с. 20–71).
 
Вказані письмові докази є належними і допустимими.
 
Правильність розрахунку відповідачем не оспорювалася і не спростовувалася. 
 
Проте, відповідно до п. 2.2 договору оренди, додатково 12.12.2018 Орендар оплачує гарантійний платіж в розмірі орендної плати, передбаченої п. 2.1 Договору, за один місяць.
 
Згідно з пп. 2.2.1 п. 2.2 договору оренди, цей гарантійний платіж використовується при неналежному виконанні Орендарем зобов`язань по договору на погашення заборгованості по орендній платі та/або по житлово-комунальним послугам. При цьому, у договорі не вказано порядку сплати цього гарантійного платежу та доказів, що підтверджують його сплату, на відміну від підтвердження внесення орендної плати відповідними розписками сторін у п. 2.3 договору.
 
Тому, суд першої інстанції правильно визначив, що сума заборгованості за договором оренди в загальному розмірі 240 067,30 грн. підлягає зменшенню на суму цього платежу, який дорівнює розміру орендної плати 24 200,00 грн. 
 
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову з огляду на таке.
 
Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або повністю на підставах, встановлених договором або законом.
 
В апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що Договором оренди чітко передбачена умова (подія), внаслідок якої зобов`язання припиняються, а саме: несплата наймачем комунального платежу більше одного місяця. Оскільки наймач не платив за комунальні послуги більше одного місяця, відповідач вважає, що договір є припиненим.
 
Однак вказані доводи апеляційної скарги є хибними з огляду на таке.
 
Відповідно до ст. 795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору і саме з цього моменту договір може вважатись припиненим.
 
Аналогічні умови припинення дії договору оренди і повернення орендованого майна визначені у п. 2.6 договору оренди.
 
Доказів того, що сторонами був підписаний акт для припинення договору найму з часу припинення орендарем внесення платежів за договором оренди, ні до суду першої інстанції, а ні до апеляційного суду відповідачем надано не було.
 
Отже зазначені в апеляційній скарзі доводи не заслуговують на увагу та не дають жодних підстави вважати договір найму припиненим з лютого 2018 року.
 
Згідно пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.
Відповідно статті 375 ЦП К України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.
Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.
За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними. 
Отже, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачається.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛШЛАК УКРАЇНА» в особі представника – адвоката Мормуля Павла Васильовича залишити без задоволення.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2020 року у цій справі залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 
Повний текст постанови складено 22 жовтня 2020 року.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

                                                                                                         О.М. Кримська