П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/7397/19	
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача - судді Косцової І.П.,
суддів - Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року у справі за позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖОВТОБРУХ 1" про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення господарської діяльності,-

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.
Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖОВТОБРУХ 1" до отримання останнім дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у жовтні 2019 року Інспекцією проведено планову перевірку дотримання ТОВ "ЖОВТОБРУХ 1"  вимог природоохоронного законодавства, якою встановлено факт провадження Товариством господарської діяльності без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що є порушенням Законів України «Про оцінку впливу на довкілля» та «Про охорону атмосферного повітря», у зв`язку з чим на підставі  Закону   України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» господарська діяльність Товариства підлягає зупиненню до отримання відповідних висновку та дозволу.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Одеського  окружного  адміністративного  суду 12 травня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки доказів на підтвердження використання відповідачем під час здійснення господарської діяльності стаціонарних джерел забруднення атмосфери позивач не надав, підстави для застосування заходів реагування відсутні.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись  на невірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, Державна екологічна інспекція в Одеській області просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування наведених в апеляційній скарзі доводів апелянт зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не надав належної правової оцінки доводам Інспекції про те, що в акті перевірки в розділі «Охорона атмосферного повітря» визначено перелік об`єктів, які є джерелами забруднення атмосфери. 
У відзиві на апеляційну скаргу Товариство зазначило, що суд першої інстанції вірно встановив усі обставини справи та надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим просило залишити судове рішення без змін.
Враховуючи відсутність клопотань учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.  

Фактичні обставини справи.

На підставі Плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2019 рік, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 30.11.2018 року № 62, та відповідно до ст. ст. 5,7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», Положення про Державну екологічну інспекцію в Одеській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.09.2017 року  № 652, Державною екологічною інспекцією в Одеській області видано наказ № 578 від 09.10.2019 року, яким призначено проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖОВТОБРУХ 1», що знаходиться за юридичною адресою: 67531, Одеська обл., Лиманський р-н., с. Кордон, вул. Шкільна, буд. 24 та видано направлення на проведення планової перевірки від 09.10.2019 року №361 пр (а.с.9).
За результатом перевірки, яку було проведено в період з 15.10.2019 року по 28.10.2019 року, державним інспектором з охорони навколишнього середовища Одеської області складено акт №90/10 від 28.10.2019 року (а.с.14-19). Примірник акта перевірки вручено директору ТОВ «ЖОВТОБРУХ 1» Жовтобрух І.О. , в присутності якого проводилася перевірка.
За висновком контролюючого органу, викладеним в акті перевірки, відповідачем допущено порушення абзацу 2 частини першої статті 10, частини п`ятої статті 11 ЗУ         № 2707-ХІІ, які полягали в тому, що останній  використовує стаціонарні неорганізовані джерела, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що стало підставою для звернення до суду з позовом про застосування заходу реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення господарської діяльності ТОВ «ЖОВТОБРУХ 1»  до отримання  Товариством такого дозволу. 

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені   Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007р. №877-V (надалі - Закон №877-V).
Відповідно до ст.1 цього Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених   законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Частиною 7 ст.7 Закону №877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю), за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, звертається у порядку та строки, встановлені   законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Частиною 4 ст. 4 Закону №877-V визначено, що виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.
Водночас, правові та організаційні засади оцінки впливу на довкілля, спрямованої на запобігання шкоді довкіллю, забезпечення екологічної безпеки, охорони довкілля, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, у процесі прийняття рішень про провадження господарської діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля, з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначено Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».
Відповідно до ст.15 цього Закону відповідальність за порушення законодавства про оцінку впливу на довкілля, провадження планованої діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, без здійснення такої оцінки та отримання рішення про провадження планованої діяльності, недотримання під час провадження господарської діяльності, експлуатації об`єктів, інших втручань у природне середовище, екологічних умов, визначених у висновку з оцінки впливу на довкілля, рішенні про провадження планованої діяльності та проектах будівництва, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів, інших втручань у природне середовище, а також змін у цій діяльності або подовження строків її провадження веде до відповідної дисциплінарної, адміністративної, цивільної чи кримінальної відповідальності.
Згідно ст.16 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» підставою для припинення діяльності підприємства чи окремих його цехів (дільниць) і одиниць обладнання є провадження планованої діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, без здійснення такої оцінки.
Рішення про тимчасову заборону (зупинення) або припинення діяльності підприємств у разі порушення ними законодавства про оцінку впливу на довкілля приймається виключно судом за позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, його територіальних органів або за позовом інших осіб, права та інтереси яких порушено.
Як свідчать обставини справи, в ході проведення перевірки посадовими особами відповідача виявлено, що територія Товариства розміщена на одній виробничій ділянці, на якій знаходяться: протруювач насіння шнековий ПНШ-«Фермер», пристрій для зважування сипучого вантажу, критий навіс для зберігання техніки, 3-ри ємності для дизпалива (1м3, 1 м3, 6 м3) наземні. Для сільськогосподарської діяльності Товариство використовує автотракторну техніку, причіпне обладнання, та устаткування.
Оскільки, на думку контролюючого органу, перелічені в акті перевірки техніка та обладнання є стаціонарними неорганізованими джерелами, які під час використання здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, Товариство має отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Відсутність такого дозволу позбавляє суб`єкт господарювання права здійснювати господарську діяльність.
Втім судова колегія вважає такий висновок контролюючого органу помилковим, з огляду на таке.
За приписами пп.1.14.5, пп. 1.14.6 п.1.14 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10 лютого 1995 р. N 7, стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу;
пересувне джерело забруднення атмосфери - транспортний засіб, рух якого супроводиться викидом в  атмосферу забруднюючих речовин.
Тобто, нормами чинного законодавства чітко розмежовано поняття «стаціонарне джерело забруднення атмосфери» та «пересувне джерело забруднення атмосфери».
Транспортні засоби, рух яких супроводжується викидами в атмосферу забруднюючих речовин відповідно до вимог ст. 11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», відносяться до пересувних джерел забруднення атмосфери.
При цьому, стаття 11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря» містить вимогу щодо отримання відповідного дозволу у випадку провадження діяльності, що супроводжується викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а не пересувними джерелами забруднення атмосфери.
Висновок контролюючого органу, що автотракторна техніка, причіпне обладнання, та устаткування, які під час використання здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря відносяться до стаціонарних джерел забруднення атмосфери суперечить фактичним обставинам.
Крім того, акт перевірки не містить доказів використання Товариством визначених об`єктів, як і доказів здійснення ними викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на момент проведення перевірки.
На підтвердження своїх доводів щодо незаконності судового рішення апелянтом надано до суду апеляційної інстанції копію дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № 5122782401-1 від 27 лютого 2020 року, виданого Одеською обласною державною адміністрацією ТОВ «ЖОТОБРУХ 1», який, на думку Інспекції, повою мірою підтверджує той факт, що відповідач використовує стаціонарні неорганізовані джерела, які здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря і на момент перевірки відповідного дозволу не отримав.
З цього приводу судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Апелянтом зазначено, що вказаний дозвіл ним отримано на запит від 01.09.2020 року № 3307/10, при цьому останнім не наведено обставин, які об`єктивно перешкоджали  йому отримати вказаний доказ під час розгляду справи у суді першої інстанції, а тому колегія суддів не приймає його.
Крім того, вказаний дозвіл виданий відповідачу після проведення перевірки та не містить конкретизації об`єктів стаціонарних джерел забруднення атмосфери, використання яких він дозволяє.
За таких обставин, встановити, що відповідачем отримано дозвіл щодо об`єктів стаціонарних джерел забруднення атмосфери, визначених у акті від 28.10.2019р. №90/10 не вбачається можливим.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога про застосування заходів реагування до ТОВ «ЖОВТОБРУХ 1» до отримання ним дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами задоволенню не підлягає.
До того ж судова колегія зазначає, що з огляду на предмет спору у справі, яка переглядається, а саме, застосування заходів реагування шляхом повного зупинення господарської діяльності відповідача до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, та враховуючи ту обставину, що відповідачем такий дозвіл вже отримано, підстави для зупинення господарської діяльності ТОВ «ЖОВТОБРУХ 1» відсутні, а відтак, і відсутні підстави для задоволення позову.
Оскільки доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для задоволення скарги Державної екологічної інспекції в Одеській області та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року колегія суддів не вбачає.
Враховуючи, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права,  суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст.   308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в Одеській області - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя 	 	         Косцова І.П.	
Судді	    	         Осіпов Ю.В.           Скрипченко В.О.