ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року	Львів	Справа № 159/2964/20 пров. № А/857/11071/20	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.
при секретарі судового засідання:                 Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.08.2020 року (рішення ухвалене у м. Ковель судом у складі головуючого судді Бойчука П.Ю.) у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Сектору реагування патрульної поліції Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області Ковтун Христини Богданівни, Головного управління національної поліції у Волинській області, інспектора Сектору реагування патрульної поліції Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області Бричука Володимира Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

                                                      ВСТАНОВИЛА:

У червні 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Сектору реагування патрульної поліції Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області Ковтун Христини Богданівни, Головного управління національної поліції у Волинській області, інспектора Сектору реагування патрульної поліції Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області Бричука Володимира Володимировича про скасування постанови серії АЕМ № 2671437 від 11.06.2020 року.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АЕМ № 2671437 від 11.06.2020 року, відповідачем - інспектором Сектору реагування патрульної поліції Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області Ковтун Христиною Борисівною, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 51,00 гривня. Стверджує, що жодним чином не порушив Правила дорожнього руху України, вказуючи при цьому на ряд порушень норм матеріального та процесуального права, допущених відповідачами при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Просив позов задоволити.
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.08.2020 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.
Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що інспектором Сектору реагування патрульної поліції Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області Ковтун Х.Б. 11.06.2020 року винесено постанову ЕАМ № 2671437 про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 11.06.2020 року керував мопедом «HONDA DIO» в незастебненому мотошоломі, чим порушив п. 2.3 «г» Правил дорожнього руху України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 керував мопедом в незастебненому мотошоломі, чим порушив п. 2.3 «г» Правил дорожнього руху України, підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, наданим відповідачами до відзиву на адміністративний позов. Зокрема, з даного відеозапису чітко вбачається, що позивач хоч і перебуває в мотошоломі, проте його застібка не є застібнутою. Даним відеозаписом зафіксовано процес розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, в ході чого будь-яких процесуальних порушень з боку відповідачів не вбачається.
Відтак, доводи позивача про відсутність в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення є повністю безпідставними та надуманими з метою ухилення від адміністративної відповідальності та повністю спростовуються належними та допустимими доказами, наданими відповідачами.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, доведена, а дії відповідачів відповідають вимогам чинного законодавства.
Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин.
Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-
                                                  ПОСТАНОВИЛА:          

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.08.2020 року у справі №159/2964/20 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.
Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.  

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 15.10.2020