Ухвала    
 
23 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 752/21327/15-ц
провадження № 61-16302 ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_3 правонаступником якої є ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: Головне управління юстиції у місті Києві, Друга Київська державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 15 листопада           2016 року у задоволенні позову  ОСОБА_3 відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 правонаступника ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року - без змін.
04 листопада 2020 року на електронну адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника    ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка скріплена електронним цифровим підписом, на рішення Голосіївського районного суду міста Києва                         від 15 листопада 2016 року та постанову Київського апеляційного суду                від 16 вересня 2020 року у справі про визнання договору дарування недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
Упорушення вимогпункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
При цьому, у клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просить звільнити його від сплати судового збору з підстав, передбачених частиною другою статті 136 ЦПК України, частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір». Посилається на те, що за подання касаційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 9 200,00 грн, однак на цей час він перебуває у скрутному матеріальному становищі, загальний дохід                 за 2019 рік становить 18 791,39 грн. На підтвердження вказаних обставин заявник надав довідку про індивідуальні відомості про застраховану особу, видану Пенсійним фондом України за 2019 рік, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період першого, другого кварталу 2019 року.
Дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що відсутні підстави звільняти  ОСОБА_1 від сплати судового збору, з огляду на таке.
Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення              у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Вищезазначена норма закріплює дискреційне право, а не обов`язок суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Його реалізація не може призводити до порушення принципу процесуального рівноправ`я сторін та знаходиться в безпосередній залежності від доведеності за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів обставин щодо того, що скрутне майнове становище особи не дозволяє їй сплатити судовий збір у встановленому чинним законодавством розмірі. З метою недопущення зловживання процесуальними правами суд має враховувати: предмет спору, наявність у особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків в банківських та інших фінансових установах та можливість розпорядження ними, вік особи та її працездатність, склад сім`ї та наявність утриманців тощо.
Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.
Наведені заявником доводи та надані у їх підтвердження докази не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору або свідчать про відсутність коштів для сплати судового збору, тому не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору. 
Надані заявником відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків та Пенсійного фонду України містять дані про доходи заявника лише за перший і другий квартал 2019 року з управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації. Водночас, заявник не надав даних про реальний розмір його доходів, наявність рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах, тощо. Надані заявником докази, не містять даних, що ОСОБА_1 є непрацездатним, чи має на своєму утриманні інших осіб.
Враховуючи, що предметом спору є визнання недійсним договору дарування квартири та її витребування на користь позивача, обставини, зазначені у клопотанні, не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки не підтверджують з достовірністю скрутний майновий стан заявника, що перешкоджає йому виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.
З огляду на зазначене, заявнику необхідно надати інші докази на підтвердження зазначених ним обставин щодо майнового стану, якими можуть бути довідки про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо, або документи що підтверджують сплату судового збору.
Вказане грунтується на такій конституційній засаді судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України) та узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.
Водночас, заявник не позбавлений права заявити клопотання про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру.
За таких обставин, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених                     статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 136, 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статею 8 Закону України «Про судовий збір», 
УХВАЛИВ:
Відмовити  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 14 грудня               2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                     О. В. Білоконь