ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7362/20 Справа № 205/4046/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
         головуючого судді Єлізаренко І.А.,
         суддів   Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,
         за участю секретаря Заворотного К.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Чечелівської районної у м. Дніпрі ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні та встановлення графіку побачень з дитиною,- 

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Чечелівської районної у м. Дніпрі ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні та встановлення графіку побачень з дитиною.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що вони з відповідачем з 16 жовтня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Бажання мати дитину для кожного з подружжя було першочерговою та довгоочікуваною метою, однак з початку вагітності у поведінці відповідача почалися зміни: на другому місяці вагітності вона виявила бажання та прийняла одноосібне рішення тимчасово пожити у своєї матері. Про народження доньки він дізнався від матері відповідача та прибувши до пологового будинку з`ясував, що дружина одноособово забрала дитину з лікарні і зникла, переховуючись від нього, уникаючи будь-яких контактів, у тому числі із власною матір`ю. Відповідач ухилялася від реєстрації дитини у органах РАЦС, через що він змушений був звернутися із заявою до поліції та УССД Новокодацької районної у м.Дніпрі ради для надання дозволу на реєстрацію дитини після спливу встановленого строку. Він бажає приймати активну участь у вихованні своєї доньки, особисто спілкуватися з нею, турбуватися та опікуватися нею, проте відповідач чинить йому перешкоди. Відповідач відмовляється від вирішення питання про його участь у вихованні та спілкуванні з дитиною у позасудовому порядку. Тому просив суд визначити йому - батькові ОСОБА_2 , графік побачень з його малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: до досягнення дитиною трирічного віку тричі на тиждень: щовівторка, щочетверга і щосуботи, а також щороку 24 січня, по дві години у період з 14 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, у присутності матері ОСОБА_1 за фактичним місцем проживання останньої, та, за ініціативи ОСОБА_2 , у присутності баби ОСОБА_4 , а по досягненні дитиною трирічного віку – без присутності матері ОСОБА_1 та один день на тиждень – протягом часу з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, з правом перебування дитини за місцем фактичного проживання ОСОБА_2 ; по досягненню дитиною п`ятирічного віку – один день на тиждень – протягом часу з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, з правом перебування дитини за місцем фактичного проживання ОСОБА_2 та два вихідних дні підряд, кожного місяця, у період з 09 години 00 хвилин суботи до 20 години 00 хвилин неділі, з правом перебування дитини за місцем фактичного проживання позивача, два тижні протягом кожного року для відпочинку та оздоровлення малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попереднім повідомленням матері ОСОБА_1 про місцеперебування дитини в Україні та за її межами; по досягненню дитиною семи років, один день на тиждень – протягом часу з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, з правом перебування дитини за місцем фактичного проживання ОСОБА_2 та два вихідних дні підряд, кожного місяця, у період з 09 години 00 хвилин суботи до 20 години 00 хвилин неділі, два тижні протягом кожного року для відпочинку та оздоровлення без присутності матері ОСОБА_1 , а також в період зимових, осінніх та весняних шкільних канікул, на період половини їх строку, за погодженням такого періоду з відповідачем, за місцем фактичного проживання ОСОБА_2 або іншому місці в Україні та за її межами, за попереднім повідомленням матері про місцеперебування дитини; погодження точних строків та періодів спілкування (зустрічей) малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 має здійснюватись за ініціативою одного з батьків засобами комунікацій. Домовленість має бути підтверджена тим самим способом та засобами, яким здійснено пропозицію; у разі якщо запропонований ОСОБА_2 строк (період, термін) побачення не відповідає розпорядку дитини або не влаштовує ОСОБА_1 за іншими обставинами, остання має обґрунтувати свої заперечення та запропонувати інший рівнозначний строк (період, термін) побачення; просили зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкод у спілкуванні та участі у вихованні ОСОБА_2 спільної малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: письмово (засобами комунікації - телефонного, поштового, електронного та інших вдів зв`язку), повідомляти ОСОБА_2 про наявні засоби комунікації ОСОБА_5 - ОСОБА_6 – номер телефону, електронної пошти (за наявності), а також про фактичне місце її проживання та навчання у строк не більше ніж 24 години з моменту визначення або зміни адреси; зобов`язати забезпечити можливість необмеженого спілкування ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_3 засобами телефонного, поштового, електронного та інших вдів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування; вказані зустрічі та спілкування між батьком ОСОБА_2 та дитиною мають відбуватися за погодженням між батьком та матір`ю ОСОБА_1 , з обов`язковим врахуванням часу пов`язаного з навчанням та/або відвідуванням дошкільного, шкільного закладу дитиною, з урахуванням зайнятості дитини в визначений день, її самопочуттям, та бажанням; у період перебування дитини з одним із батьків, інший зобов`язаний забезпечити можливість спілкування дитини з іншим з батьків засобами телефонного або Інтернет зв`язку та, у жодному разі, не налаштовувати психологічно дитину проти другого з батьків, висвітлюючи негативні риси, вчинки тощо, такого з батьків або членів його (її) родини; судові витрати у справі покласти на відповідача. 
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 до досягнення малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку надавати ОСОБА_2 побачення з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щовівторка, щочетверга і щосуботи кожного тижня щомісяця, а також щороку 24 січня по дві години з 17 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин, у присутності матері ОСОБА_1 за фактичним місцем проживання останньої з дотриманням режиму дня дитини та з урахуванням стану здоров`я дитини. Зобов`язано ОСОБА_1  після досягнення малолітньою донькою  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку надавати ОСОБА_2  побачення з малолітньою донькою  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , щовівторка і щочетверга кожного тижня щомісяця, а також щороку 24 січня по дві години з 17 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин та щосуботи кожного тижня щомісяця – протягом часу з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, з правом перебування дитини за місцем фактичного проживання або перебування  ОСОБА_2  без присутності матері ОСОБА_1   з дотриманням режиму дня дитини та з урахуванням стану здоров`я дитини. Зобов`язано ОСОБА_1  після досягнення малолітньою донькою  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , п`ятирічного віку надавати ОСОБА_2  побачення з малолітньою донькою  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 10 години 00 хвилин щосуботи першого тижня щомісяця до 18 години 00 хвилин щонеділі першого тижня щомісяця, з правом перебування дитини за місцем фактичного проживання або перебування  ОСОБА_2   без присутності матері  ОСОБА_1 , з дотриманням режиму дня дитини та з урахуванням стану здоров`я дитини, щороку 24 січня по дві години з 17 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин, а також з 01 серпня до 15 серпня кожного року для відпочинку та оздоровлення дитини, за попереднім повідомленням матері  ОСОБА_1  про місцеперебування дитини, в Україні чи за її межами, з дотриманням режиму дня дитини та з урахуванням стану здоров`я дитини. Зобов`язано ОСОБА_1  після досягнення малолітньою донькою  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , семи років надавати ОСОБА_2  побачення з малолітньою донькою  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом його особистого спілкування з 10 години 00 хвилин щосуботи першого тижня щомісяця до 18 години 00 хвилин щонеділі першого тижня щомісяця, щороку 24 січня по дві години з 17 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин, в осінні, весняні, зимові шкільні канікули – у кількості половини часу протягом канікул безперервно відповідно до навчального графіку без присутності матері  ОСОБА_1  за місцем фактичного проживання або перебування  ОСОБА_2  або іншому місці в Україні чи за її межами, за попереднім повідомленням матері про місцеперебування дитини, також з 01 серпня до 15 серпня кожного року для відпочинку та оздоровлення дитини, за попереднім повідомленням матері  ОСОБА_1   з дотриманням режиму дня дитини та з урахуванням стану здоров`я дитини. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні та участі у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спосіб особистого спілкування за допомогою мобільного телефону, а також з використанням інтернет-технологій (скайп, електронна пошта, тощо) у будь-який день тижня без обмежень з дотриманням режиму дня дитини та з урахуванням стану здоров`я дитини. У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 152 грн. 60 коп.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення порядку побачень з дитиною після досягнення дитиною трирічного віку, у періоди після досягнення дитиною п`яти та семи років, а також в частині зобов`язання не чинити позивачу перешкоди у спосіб особистого спілкування дитини з батьком за допомогою мобільного зв`язку та з використанням інтернет-технологій, й ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні зазначених позовних позивача, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права. В іншій частині рішення суду просила залишити без змін.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неповне з”ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частиною 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами першою, третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Європейський суд з прав людини зазначає, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення у справі «Хант проти України», заява № 31111/04 від 07 грудня 2006 року).
За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно статті 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.
Згідно статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.
Відповідно до частини другої статті 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Таким чином, законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди.
У силу ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Судам слід керуватися ст. 51 Конституції України, яка гарантує кожному із подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Схожа норма міститься також у ч. 6 ст. 7 СК України, відповідно до якої рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення у справі «Зоммерфельд проти Німеччини» від 08 липня 2003 року, рішення у справі «Цаунеггер проти Німеччини» від 03 грудня 2009 року).
Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи позивач ОСОБА_2 і відповідач ОСОБА_1 з 16 жовтня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (т.1 а.с. 13).
Від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с. 14).
Після народження дитини 29 січня 2019 року позивач звернувся до КЗ «Дніпропетровський обласний перинатальний центр зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради щодо з`ясування питання про виписку з пологового відділення своєї дружини ОСОБА_1 без його присутності або присутності інших родичів та листом № 127 від 31 січня 2019 року лакірнею його повідомлено, що виписка відбулася за бажанням жінки вранці 29 січня 2019 року (т.1 а.с. 15, 16).
10 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського відділу поліції із заявою про розшук ОСОБА_1 та новонародженої доньки (т.1 а.с. 17).
05 березня 2019 року позивач звернувся до УССД Новокодацької районної у м.Дніпрі ради із заявою про надання дозволу на проведення реєстрації народження дитини у зв`язку із спливом строку такої реєстрації, а також визначення способу участі батька у вихованні дитини (т.1 а.с. 20-23).
Рішенням виконавчого комітету Новокодацької районної у м. Дніпрі ради № 134 від 26 березня 2019 року дозволено ОСОБА_2 і ОСОБА_1 реєстрацію малолітньої дитини жіночої статі, народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з присвоєнням їй прізвища « ОСОБА_7 », імені « ОСОБА_8 » (т.1 а.с. 24).
ОСОБА_2 звертався до Новокодацького відділення поліції із заявою від 26 квітня 2019 року щодо встановлення фактичного місця перебування відповідача з дитиною та переховування дитини від батька (т.1 а.с. 25).
22 травня 2019 року позивач звернувся до УССД Новокодацької районної у м.Дніпрі ради із заявою про встановлення графіка побачень з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с. 26).
23 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до УССД Чечелівської районної у м.Дніпрі ради із заявою про підтвердження місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виїзду за межі України (т.1 а.с. 37).
Листом від 27 травня 2019 року вих. № С-1433 ОСОБА_2 було викликано на засідання комісії УССД Чечелівської районної у м.Дніпрі (т.1 а.с. 38).
11 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Новокодацького ВП із заявою про злочин, в якій просила притягнути ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 126, 126-1, 129, 307 КК України (т.1 а.с. 103-105, 106).
15 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до УССД Новокодацької районної у м. Дніпрі ради із заявою про встановлення ОСОБА_2 заборони наближення до неї та до доньки (т.1 а.с. 107, 108, 109-110).
23 липня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Новокодацького ВП із заявою про злочин, яку зареєстровано 23 липня 2019 року за № 23948, щодо притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 383 КК України, за завідомо неправдиве повідомлення про злочин (т.1 а.с. 119, 120).
Відповідно до витягу з протоколу № 14 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Чечелівської районної у м. Дніпрі ради від 05 липня 2019 року, питання щодо визначення участі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знято з розгляду та підтверджено місце проживання дитини з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 121).
Згідно із сертифікатом серії НТН № 358941 від 24 липня 2019 року про проходження профілактичного наркологічного огляду наркологічні протипоказання до виконання опіки та піклування у ОСОБА_2 не виявлені (т.1 а.с. 122).
На підставі судового наказу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська №203/3718/19 від 05 листопада 2019 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (т.1 а.с. 202).
Експертним висновком про біологічне батьківство № MG19-64529 від 21 березня 2019 року, наданим позивачем, ймовірність батьківства ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 99,9999 % (т.1 а.с. 205).
Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі ради № 393 від 12 червня 2020 року визнано за доцільне встановлення графіку побачень ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: кожного вівторка, четверга і суботи з 17 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин у присутності матері (т.1 а.с. 213).
Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач зазначав, що відповідач  чинить йому перешкоди у спілкування з дитиною та вихованні дитини (т.1 а.с.2-8).
Рішенням Кіровського  районного суду м.Дніпропетровська від 22 червня 2020 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано (т.2 а.с.42). 
Малолітня дитина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає із матір`ю ОСОБА_1 . 
Між сторонами виник спір щодо спілкування батька із дитиною, з якою він разом не проживає.
Встановивши характер спірних правовідносин, вік дитини, якій на теперішній час виповнилося 1 рік 9 місяців, враховуючи, що дитина від дня народженння проживає із матір”ю окремо від батька,   враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з інтересів дитини,  вимог  статей 157, 158 СК України,  суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .
Установлений судом спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме інтересам як батька, так і дитини, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини, враховуючи вік дитини.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що суд першої інстанції безпідставно визначив порядок спілкування дитини з батьком на майбутнє після досягнення дитиною трирічного віку, після досягнення дитиною п`яти років та після досягнення дитиною семи років, є необгрунтованими, оскільки на теперішній час підстави вважати, що такий спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною є недоцільним відсутні, а у майбутньому, після досягнення дитиною вказаного віку, з урахуванням інтересів дитини, встановлений судом спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дочкою може бути змінений.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно того, що наявність в оскаржуваному рішенні суду формулювання “з дотриманням режиму дня дитини та з урахуванням стану здоров`я дитини” ускладнить виконання рішення суду, є безпідставними та не підтверджуються будь-якими доказами.
Доводи апеляційних скарг щодо неповного з`ясування судом всіх обставин, що мають значення для справи, незаконності та необґрунтованості рішення суду в оскаржуваних учасниками справи частинах є безпідставними.
Приведені в апеляційних скаргах інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційних скаргах не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, апеляційні скарги залишити без задоволення.
На підставі вакладеного, керуючись ст. ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів 

                                                 П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , апеляційну скаргу  ОСОБА_2  – залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя

Судді