ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/16203/19                                                             Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.
                                                                                                        Суддя-доповідач: Губська Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді:                                                  Губської Л.В., 
суддів:                                                                      Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-АЙ-ЕС» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-АЙ-ЕС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-АЙ-ЕС УКРАЇНА» до реєстратора філії міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Казновецької Олесі Олександрівни, Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про визнання протиправним та скасування запису, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з даним позовом, в якому просили визнати протиправним і скасувати реєстраційний запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, та  зобов`язати Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, подати Реєстратору заяву про реєстрацію змін до обтяження рухомого майна, а саме зазначити належного боржника. В обґрунтування позовних вимог вказують, що вони не є власниками майна, на яке накладено арешт, що свідчить про безпідставність визначення їх як боржників в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2019 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі, при цьому, суд першої інстанції виходив з того, що арешт накладено на підставі ухвали суду, винесеної в межах досудового розслідування, тому цей спір знаходиться поза межами юрисдикції адміністративного суду.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неможливість вирішення цього спору в порядку адміністративного судочинства, оскільки в межах спірних правовідносин Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, вчиняючи дії щодо реєстрації обтяження, діяло як суб`єкт владних повноважень на виконання владних функцій, регламентованих Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», а відтак між позивачами та відповідачем виник публічно-правовий спір, що має розглядатись за правилами адміністративного судочинства.
Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, до суду не прибули, що, відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду.
Від представника апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовується тим, що він контактував з особою, хворою на COVID-19, та наразі знаходиться на самоізоляції. Проте, будь-яких доказів на підтвердження таких доводів не надає, зазначаючи лише про початок самоізоляції 23 жовтня 2020 року. При цьому, не вказує строк, коли орієнтовно має закінчитися його самоізоляція, що позбавляє суд можливості визначитися з датою судового засідання у разі задоволення цього клопотання.
В свою чергу, слід звернути увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 309 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття провадження. Так, апеляційне провадження у справі відкрито 05 жовтня 2020 року, отже строк розгляду скарги спливає 04 листопада 2020 року, при цьому, апелянт не просить продовжити термін розгляду справи, як то передбачено частиною другою наведеної статті.
Крім того, відповідно до ст. 310 КАС України, апеляційний розгляд здійснюється в порядку спрощеного провадження і в даній справі явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась
З огляду на викладене, колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання і вважає  за можливе продовжити розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Так, судом першої інстанції установлено і вбачається з матеріалів справи, що відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 03.12.2018 у справі № 755/17077/18 (1кс/755/6798/18) 26.09.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено запис за № 42017100000001203 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 212 КК України.
Вказаний запис внесений з тих підстав, що у період з 2017 року по теперішній час посадовими особами ТОВ «ЕН-АЙ-ЕС» та ТОВ «ЕН-АЙ-ЕС УКРАЇНА» за сприянням службових осіб Київської митниці ДФС та Київської міської митниці ДФС, які отримують неправомірну вигоду, здійснюється незаконний імпорт контрафактних товарів, а саме продукція корпорації «ХІАОМІ»: смартфонів, планшетів та іншої електричної техніки, а також аксесуарів, що містить знаки для товарів та послуг «МІ», «XIAOMI», «Redmi».
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09.11.2018 у справі № 755/17077/18 надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі: FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_1 , яким володіють та користуються посадові особи ТОВ «ЕН-АЙ-ЕС» та ТОВ «ЕН-АЙ-ЕС УКРАЇНА».
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09.11.2018 у справі № 755/17077/18 надано дозвіл на проведення обшуку.
27.11.2018 - 30.11.2018 прокуратурою міста Києва проведено обшук за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль», в ході якого вилучено товари корпорації XIAOMI.
Вилучене майно постановою прокурора від 30.11.2018 визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання працівникам Київської митниці ДФС.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03.12.2018 у справі № 755/17077/18 клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва Войтовича О.О. - задоволено та накладено арешт на майно, вилучене, згідно ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 09.11.2018, з автомобіля «FIAT DOBLO», д.н.з. НОМЕР_1 , яким володіють та користуються посадові особи ТОВ «ЕН-АЙ-ЕС» та ТОВ «ЕН-АЙ-ЕС УКРАЇНА», у відповідності до протоколу.
17.12.2018 ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва накладено арешт на майно, вилучене згідно ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 09.11.2018 на проведення обшуку, за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.06.2019 у справі № 755/17077/18 передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (код ЄДР: 41037901), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» майно вилучене в ході обшуку 27.11.2018 - 30.11.2018 за адресою: Київська обл., м . Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль», товарів корпорації XIAOMI.
У вказаній ухвалі також зазначено, що офіційними імпортерами продукції яка містить ТМ XIAOMI, Mi, RedMi що постачається на територію України є наступні компанії: ПП «Укртранслогістика», ТОВ «ЦИФРА-ТРЕЙД» та ТОВ «ЦИФРОТЕХ». Зазначена інформація внесена до митного реєстру. Зазначені імпортери не ввозили на територію України товари, що вилучені в ході обшуку.
На підставі заяви Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, 19.07.2019 реєстратором філії міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Казновецькою О.О. внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна обтяження відносно невизначеного майна. Боржником за вказаними обтяженням рахується ТОВ «ЕН-АЙ-ЕС» та ТОВ «ЕН-АЙ-ЕС Україна».
Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачами по суті оскаржуються висновки та судові рішення Дніпровського районного суду м. Києва зроблені/прийняті в межах реалізації положень КПК України з метою нівелювання цих висновків суду. Також зазначив, що  діяльність посадових осіб має свої особливості, не належить до сфери управлінської діяльності, тому і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Водночас, за приписами п. 5 ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства;
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (частина перша статті 1 КПК України).
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір стосується вилучення інформації з Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна, яка була внесена до реєстру у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи, а тому підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства.
Наведене узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 03 червня 2020 року в справі № 640/12538/19.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328  КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-АЙ-ЕС» - залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                      Л.В. Губська

Судді:                                                                                          О.В. Карпушова

                                                                                                    А.Г. Степанюк