ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3317/20  Номер провадження 22-ц/814/2455/20	Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В. І.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - судді - доповідача   Дорош А.І.
Суддів:    Лобова О.А., Панченка О. О.
при секретарі:  Ачкасовій О.Н. 
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 
представник позивача - адвокат Шулік О.Й. 
представник відповідача - адвокат Шудря В.І.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шулік Олени Йосипівни

на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 вересня 2020 року, постановлену суддею Зіневич В.І., дата - не вказана

у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Манагарова19», третя особя: Комунальне підприємство «Теплоенерго», про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
24 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Манагарова19», в якому просила суд визнати протиправним та скасувати рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Манагарова 19» від 28 березня 2020 р., оформлене протоколом №10 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Манагарова 19»; визнати протиправним та скасувати рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Манагарова 19» від 09 серпня 2020 р. про реконструкцію опалювальної системи квартири АДРЕСА_1 та її підключення до централізованого опалення; визнати протиправними дії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Манагарова 19», які виконані на підставі протоколу №10 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Манагарова 19» від 28.03.2020 р. та договору з підрядником №2-1 від 17.04.2020 р. з від`єднання від системи опалення житлового будинку (елеваторного вузла) відгалуження системи опалення квартири АДРЕСА_1 з вузлом обліку споживання теплової енергії; зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Манагарова 19» за власний рахунок приєднати до системи опалення житлового будинку АДРЕСА_2 (елеваторного вузла) відгалуження системи опалення з вузлом обліку споживання теплової енергії квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 вересня 2020 рок відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1  до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Манагарова19», за участі третьої особи Комунального підприємства «Теплоенерго», про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії. 

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що основна діяльність ОСББ полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна. ОСОБА_1 є власником квартири у багатоквартирному житловому будинку, у якому створене Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Манагарова19», та є засновником (учасником) як співвласник вказаного Об`єднання, а тому спори між засновником (учасником) та юридичною особою є корпоративними та відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України підлягають розгляду у господарському суді, тому суд дійшов висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та його належить розглядати за правилами господарського судочинства, отже, у відкритті провадження у справі слід відмовити.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Шулік О. Й., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що з огляду на положення Господарського кодексу України та Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» корпоративними є спори про захист саме корпоративних прав співвласника об`єднання - прав на створення і припинення об`єднання, а також прав на участь в управлінні об`єднанням, що передбачає участь співвласника у прийнятті рішень з питань володіння, користування і розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку. Позивач ОСОБА_1 не зверталася до суду за захистом своїх корпоративних прав, як засновника об`єднання, не заявляла про порушення свого права на участь в управлінні об`єднанням, не оскаржувала рішення установчих зборів та не просила скасувати реєстрацію об`єднання тощо. Таким чином, висновки Верховного Суду у справах №462/2446/17 та №473/2005/19, на які послався суд першої інстанції, не можуть враховуватися у даній справі, оскільки прийняті у справах з іншим предметом спору та стосуються саме корпоративних спорів про оскарження створення ОСББ. Вважає, що ОСОБА_1 подала позовну заяву саме з метою захисту свого цивільного права власності та права як споживача на своєчасне та одержання належної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством і умовами укладеного між ОСОБА_1 і КП «Теплоенерго» договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню від 14.01.2020 року. З урахуванням зазначеного, вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що спір у даній справі між ОСОБА_1 і ОСББ «Манагарова 19» є корпоративним і тому підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, є протиправним та таким, що позбавляє ОСОБА_1 права на справедливий суд.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСББ «Манагарова 19» - адвокат Шудря В. І. просить її залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанці повністю або частково.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі-продажу від 08 серпня 2019 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с. 20-22).

У 2005 році вказана квартира за замовленням попередніх власників була обладнана горизонтальною системою опалення з відгалуженням системи опалення у квартиру на підставі Робочого проекту автономної системи опалення квартири АДРЕСА_3 (а.с.29-58).

28 березня 2020 року відбулися загальні збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Манагарова 19» з порядком денним: затвердження рішень правління ОСББ «Манагарова 19» від 25 лютого 2020 року та 02 березня 2020 року щодо опалення квартири АДРЕСА_3 ; неправильного самовільного відокремлення (відключення) квартири АДРЕСА_3 від мереж централізованого опалення та встановлення індивідуального приладу обліку; усунення самовільного здійснення власником квартири АДРЕСА_3 підключень до внутрішньо будинкових мереж опалення ОСББ «Манагарова 19» та приведення внутрішньо будинкових мереж опалення до попереднього стану; здійснення нарахування за оплату послуг з теплопостачання за період самовільного відокремлення (відключення) квартири АДРЕСА_3 від мереж централізованого опалення (а.с. 64).

На підставі вказаного рішення у квітні 2020 року без попередження та погодження з власником та КП «Теплоенерго» відповідач ОСББ «Манагарова 19» від`єднало відгалуження системи опалення квартири АДРЕСА_1 з вузлом обліку споживання теплової енергії від системи опалення житлового будинку (елеваторного вузла). 

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (ч. 1 ст. 19 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Як вбачається з приписів ст. 20 ГК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Згідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст. 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», яким врегульовано, в тому числі, й відносини суб`єктів права власності щодо користування та розпорядження нерухомим майном в ОСББ (ст. 2 цього Закону).

За змістом ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна, а співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Згідно зі ст. 4 вказаного Закону, ОСББ створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність ОСББ полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Тобто, ОСББ за своїм правовим статусом є особою приватного права (створена в добровільному порядку шляхом її заснування власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку на підставі домовленості між собою), метою діяльності якої є реалізація інтересів визначеного кола приватних осіб та вирішення замість них питань у сфері отримання комунальних послуг та послуг утримання будинку і його прибудинкової території, вирішення інших завдань, а відтак є учасником у цивільному обороті.

Так, у даному випадку, спір, що виник між сторонами, стосується захисту прав споживача послуг теплопостачання, учасниками якого є, з однієї сторони власник квартири в багатоквартирному будинку - позивач ОСОБА_1 , а з іншої - особа, що здійснює функції та несе відповідальність за утримання, експлуатацію та ремонт цього будинку - ОСББ «Манагарова 19».

Колегія суддів приходить до висновку про те, що, виходячи з предмету спору та характеру спірних правовідносин, даний спір не є корпоративним, оскільки стосується цивільних прав позивача щодо отримання послуг з теплопостачання квартири, яка перебуває у приватній власності позивача, у даній справі спір є індивідуальним, пред`явлений саме на захист прав споживача та підлягає розгляду саме за правилами цивільного судочинства, незважаючи на суб`єктивний склад учасників справи.

Наведена в ухвалі суду постанова Верховного Суду у справі №462/2446/17 має інший предмет спору, а саме визнання протиправною та скасування реєстраційної дії державного реєстратора - державну реєстрацію юридичної особи - ОСББ в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; зобов`язати Управління державної реєстрації внести до ЄДР запис щодо скасування проведення державної реєстрації юридичної особи ОСББ в ЄДР про проведення державної реєстрації юридичної особи, тому обставини у справі не є аналогічними. У вказаній справі Верховний Суд прийшов до висновку про те, що спір про відміну державної реєстрації юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки), цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв`язку з протиправним внесенням до ЄДР суб`єктом владних повноважень запису про проведення державної реєстрації юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах. При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі N 813/6286/15, заповнюючи цю прогалину закону, зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи)пункт 3 частини першої статті 1 статті 20 ГПК), а тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.

У справі №473/2005/19  Велика Палата Верховного Суду  з огляду на предмет позову, яким є визнання недійсним рішення установчих зборів ОСББ, оформлене протоколом установчих зборів ОСББ; скасування державної реєстрації відповідача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та з огляду на характер спірних правовідносин прийшла до висновку, якщо фізична особа, яка не є членом ОСББ, не є співвласником майна членів ОСББ, не є власником чи користувачем нерухомого майна у будинку, у якому діє ОСББ, створення якого оспорюється, при цьому оспорює правомірність створення цього ОСББ, то такий спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням вимог процесуального закону, що суд помилково прийшов до висновку про наявність підстав для віднесення вказаної справи до юрисдикції господарських судів та про відмову у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Згідно п. 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасування,  а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п. 6, 379 ч.1 п. 4, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шулік Олени Йосипівни - задовольнити.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 вересня 2020 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
       
       Повний текст постанови складено 16 листопада 2020 року.

СУДДІ:        А. І. Дорош         О. А. Лобов                 О. О. Панченко