Ухвала
Іменем України
 
28 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 234/164/20
провадження № 61-18809ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 17 серпня 2020 року у складі судді Лутай А. М. та постанову Донецького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Мірути О. А., Тимченко О. О., Хейло Я. В., за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Приватне підприємство ПФ «Інвестнефть», 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст заявлених вимог 
 
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Казанцева Д. О. (далі - Міськрайонний ВДВС по Харківському району та місту Люботину Східного Міжрегіонального УМЮ 
(м. Харків), державний виконавець), заінтересовані особи: Міськрайонний ВДВС по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального УМЮ 
(м. Харків), Приватне підприємство ПФ «Інвестнефть» (далі - ПП ПФ «Інвестнефть»).
 
На обгрунтування скарги зазначав, що 01 січня 2020 року засобами електронного зв`язку ним отримана скан-копія ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 27 грудня 2019 року у справі № 234/18255/19, з тексту якої убачається, що 18 грудня 2019 року державним виконавцем Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботин ГТУЮ у Харківській області винесено постанову про повернення виконавчого документу без виконання. 
 
У жовтні 2019 року він звертався до суду зі скаргою, в якій просив вилучити у відділі ДВС дублікат виконавчого листа, виданого на підставі ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 18 квітня 2017 року у справі № 234/5056/17. Підставою такого звернення стало не повернення виконавчого листа, виданого на виконання незаконного рішення суду у справі № 234/5056/17, до суду першої інстанції на вимогу судді Краматорського міського суду Донецької області Демидової В. К. 
 
Зі змісту пояснень відділу ДВС, які містяться в тексті ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 27 грудня 2019 року у справі № 234/18255/19, убачається, що 01 серпня 2019 року Кіровським районним судом м. Макіївки Донецької області був виданий виконавчий лист, однак зазначене є неможливим, оскільки на той час на території міста Макіївка проводилася антитерористична операція, а тому судами не здійснювалося правосуддя.
 
Ним не було отримано дублікат виконавчого листа № 6-12/2010, виданого 
01 серпня 2017 року Кіровським районним судом м. Макіївка Донецької області, направленого на виконання Міськрайонному ВДВС по Харківському району та місту Люботин ГТУЮ у Харківській області, оскільки розгляд справи відбувався у його відсутність та за зверненням невідомої йому особи. Судами не встановлено особу, яка зверталася із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та мотиви, за якими відбулося таке звернення після спливу семирічного строку. 
 
Посилаючись на наведене, заявник просив скасувати постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа від 18 грудня 2019 року.
 
Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій 
 
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 17 серпня 
2020 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного суду 
від 18 листопада 2020 року, в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено. 
 
Судові рішення мотивовані тим, що державним виконавцем здійсненні всі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження прийнята відповідно до вимог Закону та у межах повноважень державного виконавця, а тому відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 .
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій він просив скасувати ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 17 серпня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду 
від 18 листопада 2020 року, і ухвалити нове судове рішення про задоволення його скарги, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована посиланням на те, що суди попередніх інстанцій належним чином не встановили усіх обставин справи та не надали належної правової оцінки доводам заявника, а тому дійшли помилкового висновку про відмову у задоволенні його скарги. Зокрема суд першої інстанції не зазначив кому саме повернуто виконавчий документ та на якій підставі, а суд апеляційної інстанції, перевіряючи законність оскаржуваної постанови державного виконавця, не зазначив навіть орган, яким і коли був виданий виконавчий лист, а також не перевірив у повному обсязі доводи апеляційної скарги. 
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необгрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
 
Із касаційної скарги вбачається, що вона є необгрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.
 
Частиною п`ятою статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
 
Зазначене конституційне положення відображено і у статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
 
Таким чином, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
На відміну від позовного провадження, у якому суд вирішує існуючий між сторонами цивільно-правовий спір, скарги на дії (бездіяльність), рішення державних (приватних) виконавців мають на меті захист прав сторін виконавчого провадження з виконання судових рішень та покладають на суд контроль за їх належним виконанням. Згідно з чинним процесуальним законодавством, здійснення такого судового контролю відбувається за правилами спеціального виду провадження у цивільному судочинстві.
 
За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
 
За змістом статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 05 квітня 2017 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшло подання старшого державного виконавця Харківського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області Щегульної Г. О. про видачу дубліката виконавчого листа № 6-12/2010 про стягнення з ПП «Інвестнефть» на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 81 866,37 грн, виданого на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області від 21 квітня 2010 року.
 
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 18 квітня 2017 року у справі № 234/5056/17 подання державного виконавця задоволено та видано зазначений дублікат виконавчого листа № 6-12/2010 про стягнення з ПП «Інвестнефть» на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 81 866,37 грн.
 
Постановою Апеляційного суду Донецької області від 22 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 18 квітня 2017 року скасовано направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 15 червня 
2018 року відмовлено в задоволенні подання старшого державного виконавця Харківського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області Щегульної Г. О. про видачу дублікату виконавчого листа.
 
20 червня 2018 року Краматорським міським судом Донецької області направлено Харківського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області вимогу про повернення без виконання дублікату виконавчого листа, виданого на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області від 21 квітня 2010 року у справі № 6-12/2010 про стягнення з ПП «Інвестнефть» на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 81 866, 37 грн.
 
19 листопада 2018 року Краматорський міський суд Донецької області повторно направив вимогу до Харківського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області про повернення без виконання указаного дублікату виконавчого листа.
 
Постановою головного державного виконавця Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботин ГТУЮ у Харківській області 
Казанцевого Д. О. від 18 грудня 2019 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 6-12/2010 про стягнення з ПП «Інвестнефть» на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 81 866,37 грн, на підставі пункту 10 частини першої статті 39 та статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з поверненням виконавчого документа на вимогу Краматорського міського суду Донецької області.
 
Відповідно до пункту 10 частини першої Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) виконавче провадження підлягає закінченню у разі: повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ.
 
Установивши, що оскаржувана заявником постанова про повернення виконавчого документа винесена відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням вимоги Краматорського міського суду Донецької області про повернення виконавчого документу без виконання, державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону та у межах наданих йому повноважень, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 . 
 
Наведені заявником аргументи в цілому зводяться до незгоди заявника з ухваленими судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, містять посилання на факти, що були предметом дослідження та оцінки судів, які їх обгрунтовано спростували. Переглядаючи законність та обгрунтованість рішень судів попередніх інстанцій, Верховний Суд, діючи у межах повноважень визначених статтею 400 ЦПК України, не вправі здійснювати переоцінку доказів та встановлювати нові обставини.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Ураховуючи наведене, ухвала Краматорського міського суду Донецької області від 17 серпня 2020 року та постанова Донецького апеляційного суду 
від 18 листопада 2020 року, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень та свідчать про необгрунтованість скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області 
від 17 серпня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду 
від 18 листопада 2020 року, за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Приватне підприємство ПФ «Інвестнефть», відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                       Г. І. Усик
І. Ю. Гулейков
О. В. Ступак