ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 жовтня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/1304/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
секретар судового засідання Лащенко Р.В. 
за участі представника позивача Харченко Р.В.
представника відповідача Смикової А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області   на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.06.2020 р. (суддя Артоуз О.О., повне судове рішення складено 22.06.2020 р.) в справі № 280/1304/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідролайн Контрол» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Гідролайн Контрол» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - ГУ ДПС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.10.2019 р. № 0002620506 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в загальному розмірі 270  082,50 грн., в тому числі за основним платежем - 216 066,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 54 016,5 грн., № 0002630506 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 105  296,25 грн., в тому числі за основним платежем - 84 237,00 грн., за  штрафними (фінансовими) санкціями - 21 059, 5 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.06.2020 р. позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0002620506 від 17.10.2019 (форма «Р»), яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, за основним зобов`язанням 216 066, 00 грн. та штрафними санкціями 54 016, 5 грн., а загалом донараховано    270 082, 5    грн.; визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення - рішення № 0002630506 від 17.10.2019 (форма «Р»), яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість за основним зобов`язанням 84 237, 00 грн. та штрафними санкціями 21 059, 25 грн, а загалом з вказаного податку донараховано 105 296, 25 грн.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав не надання правової оцінки доводам відповідача, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи апелянта повторюють висновки акту податкової перевірки, відзиву на позовну заяву, відповідно до яких контрагенти позивача, за результатами яких позивачем сформовано податковий кредит, а також фінансовий результат до оподаткування, створені особою, відносно якої є вирок у кримінальному провадженні, яким встановлено, що контрагенти позивача  використані для конвертації грошових коштів. Також зазначає про неврахування судом першої інстанції, що первинні документи, укладені між позивачем та ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Акрос-Груп», ТОВ «Старвей», ТОВ «Авілл», складені всупереч  вимогам діючого законодавства  внаслідок непідтвердження факту придбання ідентифікованих товарів  (невідповідність номенклатури придбаного перед реалізованим товаром). Вважає, що в первинних документах, виписаних контрагентами, відображені господарські операції, які фактично не відбулись.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Гідролайн Контрол» зареєстровано як юридична особа з 2008 року, основними видами діяльності якого є код КВЕД 28.30 Виробництво машин і устаткування для сільського та лісового господарства; код КВЕД 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; код КВЕД 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; код КВЕД 46.63 Оптова торгівля машинами й устаткуванням для добувної промисловості та будівництва (основний); код КВЕД 62.09 Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; код КВЕД 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.
На підставі наказу ГУ ДФС у Запорізькій області № 2843 від 15.08.2019 відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Гідролайн Контрол»   за період діяльності 2016, 2017 роки з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств при здійсненні фінансового - господарських операцій (взаємовідносин) з контрагентами - постачальниками ТОВ «ПРОМТОРГ ІНВЕСТ», ТОВ «АКРОС - ГРУП», ТОВ «СТАРВЕЙ», ТОВ «АВІЛЛ» та податку на додану вартість.
За результатами перевірки складено акт від 29.08.2019 № 521/08-01-14-06/36141483, в якому зазначено, що перевіркою встановлено порушення:
1) п. 44.1,  п. 44.2  ст. 44, пп. 134.1.1  п. 134.1  ст. 134, п. 135.1  ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено    податок на прибуток у періоді, що перевіряється, на загальну суму 216 066,00 грн., у тому числі по періодах:     2016 рік - 200 963,00 грн.;   2017 рік - 15 103,00 грн.;
2) пп. 14.1.36, пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України,  в результаті чого занижено податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету у періоді, що перевірявся, на загальну суму    129 834,00 грн., у тому числі:   серпень 2016 року - 45 597,00 грн.;   вересень 2016 року - 28 698,00 грн.; жовтень 2016 року - 35 762,00 грн.; листопад 2016 року - 2 768,00 грн.;   грудень 2016 року - 10 019,00 грн.; лютий 2017 року - 6 990,00 грн.
Після процедури подачі заперечень на акт перевірки та отримання відповіді на заперечення, позивач отримав наступні податкові повідомлення - рішення:
№ 0002620506 від 17.10.2019 (форма «Р»), яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, за основним зобов`язанням 216 066, 00 грн. та штрафними санкціями 54 016, 5 грн., а загалом донараховано 270 082, 5 грн.;
№ 0002630506 від 17.10.2019 (форма «Р»), яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість за основним зобов`язанням 84 237, 00 грн. та штрафними санкціями 21 059, 25 грн., а загалом з вказаного податку донараховано 105 296, 25 грн.
№ 0002640506 від 17.10.2019 (форма «ПС»), яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 510, 00 грн. за неповну подачу первинних документів під час перевірки.
Позивачем ініційовано процедуру адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень - рішень до Державної податкової служби України та Ради Бізнес Омбудсмена.
Після розгляду скарги центральний орган виконавчої влади залишив податкові повідомлення - рішення  без змін, а скаргу платника податків - без задоволення. В матеріалах справи міститься остаточне рішення Державної податкової служби України та консультативний висновок Ради Бізнес Омбудсмена.
Також судом першої інстанції встановлено,  що під час проведення перевірки, контролюючим органом досліджувалися господарські операції позивача з наступними контрагентами: ТОВ «ПРОМТОРГ ІНВЕСТ», ТОВ «АКРОС - ГРУП», ТОВ «АВІЛЛ», ТОВ «СТАРВЕЙ». 
В жовтні 2016 року позивачем укладено договір поставки та договір про виконання робіт, в яких  ТОВ "ГІДРОЛАЙН КОНТРОЛ" виступав покупцем/замовником робіт, натомість ТОВ «АКРОС - ГРУП» було постачальником/виконавцем.
На підставі  рахунку - фактури № СФ -0911 -1 ТОВ «АКРОС - ГРУП» здійснило поставку телепрессостату СБ 4/с-50 LВ 30А та виконало роботи, пов`язані з випробуванням та налагодженням обладнання, а позивач здійснив в подальшому реалізацію телепрессостату СБ 4/с-50 LВ 30А до ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» за видатковою накладною № 00000084 від 09.11.2016.
Протягом листопада 2016 року ТОВ «АКРОС - ГРУП» виконувало на замовлення підприємства наступні види робіт: налагодження циліндра пневматичного (акт № ОУ - 11/21), випробування та налагодження датчика тиску (акт № ОУ - 11/20), випробування та налагодження компресору SZ300А4СВ (акт № ОУ - 11/5), збірка, налагодження та випробування заслінки дослідної ДУ РУ 16 з пневмоприводом (акт № ОУ - 10 - 2). Всі роботи  в подальшому реалізовано з метою встановлення обладнання до ТОВ «Завод Стеко», ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський», ПП «ПІКЕТ - БУД - ТРАНС».
На підставі договору від 01 грудня 2016 року ТОВ «СТАРВЕЙ» (виконавець) взяв на себе зобов`язання виконати роботу на замовлення позивача. Протягом грудня 2016 року виконавцем здійснено випробування та налагодження пневмообладнання (акт № ОУ - 06121) та випробування і налагодження клапану регулюючого (акт № ОУ - 12011). Вказані роботи відображають «розумну ділову мету» у їх замовленні, оскільки такі роботи є складовою для здійснення поставки та встановлення обладнання. В подальшому обладнання  реалізовано контрагентам Позивача, а саме: ТОВ «Завод Стеко», ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський».
Всі первинні документи від ТОВ    «СТАРВЕЙ» підписано ОСОБА_1 , особою, щодо якої не прийнято преюдиціального рішення в межах кримінальної справи.
01.02.2017 між ТОВ «АВІЛЛ» (постачальник) та ТОВ «ГІДРОЛАЙН КОНТРОЛ» (покупець) укладено договір поставки, 02.02.2017 укладено договір про виконання робіт. Всі первинні документи від ТОВ «АВІЛЛ» підписано ОСОБА_2 .
На виконання умов договору відповідно до рахунків - фактури № СФ -0302-17 від 03.02.2017, ВН № РН 02/11 від 05.02.2017 відбулася поставка наступного товару: трубопровід нейлоновий та гідроамортизатор. Також  виконанні роботи для випробування та налагодження клапану електромагнітного і насосу CRN. Отриманий від    ТОВ «АВІЛЛ» товар було в подальшому реалізовано іншим платникам податків, а саме: ТОВ «СПР - ЕНЕРГО», ТОВ «НАНОКАБЕЛЬ», ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський», і підтверджується видатковими накладними від 06.02.2017 № 00000014, 15.02.2017 № 00000019, 27.02.2017 № 00000025, 08.02.2017 № 00000015, оплатою за поставлений товар.
Між ТОВ «ПРОМТОРГ ІНВЕСТ» (постачальник) та ТОВ «ГІДРОЛАЙН КОНТРОЛ» (покупець) укладено договір поставки 20.04.2016, а також договір про виконання робіт від 20.04.2016.
Протягом серпня - жовтня 2016 року ТОВ «ПРОМТОРГ ІНВЕСТ» здійснило поставку наступного обладнання: підвіски до циліндру, глушник - дросель, фітинг металевий різьбовий, фітінг цанговий, котушка електрична розподілювач, клапан швидкого вихлопу, циліндр поворотний з регульованим кутом, датчик до циліндру, трубопровід нейлоновий, перетворювач частоти, трубопровід поліуретановий, мотор - редуктор, болти, гайки, ущільнюючі кільця і т.д. Поставка підтверджується такими первинними документами: рахунками - фактурами, видатковими накладними, виписками банку про здійснення оплати (РФ № СФ - 0208_1 від 02.08.2016, ВН № РН -10-05 від 06.10.2016, РФ № СФ - 0208_2 від 02.08.2016, РФ № СФ - 4008_1 від 04.08.2016, ВП № РН 08-8 від 04.08.2016, РФ № СФ - 4008_2 від 04.08.2016, РФ № СФ - 0808_2 від 08.08.2016, ВН № РН - 08-15 від 08.08.2016, РФ № СФ - 0808_1 від 08.08.2016, РФ № СФ - 0908_1 від 09.08.2016, РФ № СФ - 1108_1 від 11.08.2016, РФ № СФ - 1508_1 від 15.08.2016, РФ № СФ - 1708_4 від 17.08.2016, РФ № СФ - 1708_3 від 17.08.2016, РФ № СФ - 1708_1 від 17.08.2016, РФ № СФ - 1808_1 від 18.08.2016, РФ № СФ - 2208_1 від 22.08.2016, РФ № СФ - 2208_2 від 22.08.2016, РФ № СФ - 2308_1 від 23.08.2016, РФ № СФ - 2508_1 від 23.08.2016, РФ № СФ -0709-01 від 07.09.2016, ВН № РН -09-8 від 07.09.2016, РФ № СФ -1509-01 від 15.09.2016, РФ № СФ -2709-01 від 27.09.2016, РФ № СФ -2809-05 від 28.09.2016, РФ № СФ -2909-01 від 29.09.2016, РФ № СФ -3009-02 від 30.09.2016, РФ № СФ 0610-01 від 06.10.16, РФ № СФ 0610-02 від 06.10.16, РФ № СФ 0610-03 від 06.10.16, РФ № СФ 2010-01 від 20.10.16, РФ № СФ 2010-02 від 20.10.16, РФ №СФ 2010-05 від 20.10.16, РФ № СФ 2110-01 від 21.10.16, РФ № СФ 2110-02 від 21.10.16)
Також виконано роботи: випробування та налагодження циліндра пневматичного, налагодження пневмообладнання, складання та налагодження щита частотного електро управління Danfoss.
В подальшому отриманий товар та роботи реалізовано наступним контрагентам: ТОВ «Завод Стеко», ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський»,ТОВ «СПЕЦТЕХОСНАСТИКА», ТОВ «ДІСК - С», ФГ «ЛІБЕРА», ТОВ «УКРТЕХТРОНІК», ТОВ «АГРОПРОМІНВЕСТ 08», ПрАТ «ТАХІОН». Господарські операції, щодо подальшої реалізації, також в повному обсязі підтверджено первинними документами, банківськими виписками, регістрами бухгалтерського обліку.
          Встановивши, що первинні документи, якими позивач підтверджує фактичне здійснення господарських операцій,  суд першої інстанції дійшов висновку, що такі документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу  ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»,  ст. 44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого  наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків.
Зважаючи на скасування ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.11.2019 р. вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2019 у справі № 331/1690/19, на який посилається контролюючий орган в своєму акті перевірки та відзиві на позов, а також встановлення цим судовим рішенням, що вказаний вирок порушує права і обов`язки іншого підприємства, а саме шляхом створення преюдиції, якою всупереч презумпції винуватості констатовано мотив вчинення злочину - прикриття незаконної діяльності підприємств-контрагентів,  а також враховуючи, що 04.06.2020 ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі № 331/1690/19 провадження у кримінальній справи закрито на підставі п. 4 ч. 1  ст. 284 КПК України, суд першої інстанції дійшов висновку про не доведеність відповідачем правомірності прийнятих податкових повідомлень - рішень та висновків про заниження податку на прибуток та податку на додану вартість.
Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Гідролайн Контрол»   за період діяльності 2016, 2017 роки з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств при здійсненні фінансового-господарських операцій (взаємовідносин) з контрагентами - постачальниками ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Акрос-Груп», ТОВ «Старвей», ТОВ «Авілл» та податку на додану вартість, за результатами якої складено акт від 29.08.2019 р. № 521/08-01-14-06/36141483, у висновках якої контролюючим органом  зазначено про встановлення порушень  п. 44.1  п. 44.2  ст. 44, пп. 134.1.1  п. 134.1  ст. 134, п. 135.1  ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено    податок на прибуток у періоді, що перевіряється, на загальну суму 216 066,00 грн., у тому числі по періодах:     2016 рік - 200 963,00 грн.;   2017 рік - 15 103,00 грн.;  пп. 14.1.36, пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України,  в результаті чого занижено податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету у періоді, що перевірявся, на загальну суму    129 834,00 грн., у тому числі:   серпень 2016 року - 45 597,00 грн.;   вересень 2016 року - 28 698,00 грн.; жовтень 2016 року - 35 762,00 грн.; листопад 2016 року - 2 768,00 грн.;   грудень 2016 року - 10 019,00 грн.; лютий 2017 року - 6 990,00 грн.
На підставі приведеного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення: № 0002620506 від 17.10.2019 р. про збільшення ТОВ «Гідролайн Контрол» суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в загальному розмірі 270  082,50 грн., в тому числі за основним платежем - 216 066,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 54 016,5 грн.; № 0002630506 від 17.10.2019 р. про збільшення ТОВ «Гідролайн Контрол» суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 105  296,25 грн., в тому числі за основним платежем - 84 237,00 грн., за  штрафними (фінансовими) санкціями 21 059, 5 грн.
За результатами процедури адміністративного оскарження рішень контролюючого органу ДПС України скарга платника податків залишена без задоволення, податкові повідомлення-рішення - без змін.
Підставою збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на прибуток та податку на додану вартість спірними податковими повідомленнями-рішеннями є висновок контролюючого органу про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Акрос-Груп», ТОВ «Старвей», ТОВ «Авілл» через встановлення вироком у кримінальному провадженні створення зазначених юридичних осіб  для конвертації грошових коштів. 
Судом встановлено, що позивачем як покупцем та замовником в жовтні 2016 р. укладено договір поставки та договір про виконання робіт з ТОВ «Акрос-Груп» як постачальником та виконавцем.
ТОВ «Акрос-Груп» на підставі  рахунку-фактури № СФ-0911-1 поставлено позивачу телепрессостат СБ 4/с-50 LВ 30А та виконало роботи, пов`язані з випробуванням та налагодженням обладнання.
Позивач, придбавши зазначений товар, здійснив в подальшому реалізацію телепрессостату СБ 4/с-50 LВ 30А на адресу ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» за видатковою накладною № 00000084 від 09.11.2016 р.
Також протягом листопада 2016 року ТОВ «Акрос-Груп» виконано на замовлення позивача наступні роботи: з налагодження циліндра пневматичного, що підтверджено актом № ОУ-11/21; випробування та налагодження датчика тиску, що підтверджено актом № ОУ-11/20; випробування та налагодження компресору SZ300А4СВ, що підтверджено актом № ОУ-11/5; зі збірки, налагодження та випробування заслінки дослідної ДУ РУ 16 з пневмоприводом, що підтверджено актом № ОУ-10-2. 
Придбані у ТОВ «Акрос-Груп» роботи (послуги) з налагодження, випробування, встановлення обладнання використано позивачем в оподатковуваних операціях  в межах господарської діяльності, а саме реалізовано з метою встановлення обладнання до ТОВ «Завод Стеко», ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський», ПП «Пікет-Буд-Транс».
Крім того, позивачем як замовником на підставі договору від 01.12.2016 р. з ТОВ «Старвей» як виконавцем придбано роботи з випробування та налагодження пневмообладнання, що підтверджено актом № ОУ-06121), а також випробування і налагодження клапану регулюючого, що підтверджено актом № ОУ-12011. Від імені ТОВ «Старвей»  первинні документи  підписано Пестовою Н.
Придбані у ТОВ «Старвей» роботи (послуги) з налагодження та випробування  обладнання використано позивачем в оподатковуваних операціях  в межах господарської діяльності, а саме реалізовано з метою встановлення обладнання до ТОВ «Завод Стеко», ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський».
01.02.2017 р. між ТОВ «Авілл» як постачальником та ТОВ «Гідролайн Контрол» як покупцем укладено договір поставки, а 02.02.2017 р. між тими ж юридичними особами укладено договір про виконання робіт. З боку ТОВ «Авілл» первинні документи  підписано ОСОБА_3 
ТОВ «Авілл» на виконання умов договору поставки поставлено на адресу позивача відповідно до рахунку-фактури № СФ-0302-17 від 03.02.2017 р., видаткової накладної  № РН 02/11 від 05.02.2017 р. товар - трубопровід  нейлоновий та гідроамортизатор. 
ТОВ «Авілл» виконано роботи для випробування та налагодження клапану електромагнітного і насосу CRN. 
Придбаний у  ТОВ «Авілл» товар  реалізовано на адресу  ТОВ «СПР-Енерго», ТОВ «Нанокабель», ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський», що підтверджено  видатковими накладними від 06.02.2017 р. № 00000014, від 15.02.2017 р. № 00000019, від 27.02.2017 р. № 00000025, від 08.02.2017 р. № 00000015, оплатою за поставлений товар.
Між ТОВ «Гідролайн Контрол» як покупцем та ТОВ «Промторг Інвест» як постачальником укладено договір поставки від 20.04.2016 р. та договір про виконання робіт від 20.04.2016 р.
Протягом серпня-жовтня 2016 року ТОВ «Промторг Інвест» здійснено поставку обладнання: підвіски до циліндру, глушник-дросель, фітинг металевий різьбовий, фітинг цанговий, котушка електрична розподілювач, клапан швидкого вихлопу, циліндр поворотний з регульованим кутом, датчик до циліндру, трубопровід нейлоновий, перетворювач частоти, трубопровід поліуретановий, мотор-редуктор, болти, гайки, ущільнюючі кільця тощо, що підтверджено первинними документами: рахунками-фактурами, видатковими накладними, виписками банку про здійснення оплати, а також виконано роботи з випробування та налагодження циліндра пневматичного, налагодження пневмообладнання, складання та налагодження щита частотного електроуправління Danfoss.
Придбані у ТОВ «Промторг Інвест»  товар та роботи реалізовано позивачем на адресу  ТОВ «Завод Стеко», ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський», ТОВ «Спецтехоснастка», ТОВ «Діск-С», ФГ «Лібера», ТОВ «Укртехтронік», ТОВ «Агропромінвест 08», ПрАТ «Тахіон», що підтверджено належним чином оформленими первинними документами.
Основним видом діяльності позивача за КВЕД є оптова торгівля машинами й устаткуванням для добувної промисловості та будівництва.
Іншими  видами діяльності відповідно до відомостей Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є  виробництво машин і устаткування для сільського та лісового господарства; діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.
Придбані позивачем у  ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Акрос-Груп», ТОВ «Старвей», ТОВ «Авілл» товари та роботи, як вказано вище, використані в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності, а саме реалізовано на адресу інших суб`єктів господарювання. 
Документи, складені за результатами здійснення спірних господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин,  об`єктом оподаткування є:  прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затверджене  наказом Міністерства фінансів України 31.12.1999 р.  № 318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за № 27/4248 (далі - Положення).
Відповідно до пунктів 5-7 цього Положення витрати  відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.
              Витратами   звітного   періоду  визнаються  або  зменшення активів,  або збільшення зобов`язань,  що призводить до  зменшення власного капіталу  підприємства  (за  винятком  зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками),  за умови,  що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
              Витрати визнаються витратами певного періоду  одночасно  з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.
Витрати, які неможливо  прямо  пов`язати  з  доходом  певного періоду,  відображаються у складі витрат того звітного періоду,  в якому вони були здійснені.
Згідно з пунктом 9 Положення не  визнаються  витратами  й  не  включаються до звіту про фінансові результати: платежі  за  договорами комісії,  агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на  користь  комітента,  принципала тощо; попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; погашення  одержаних позик; інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають   ознакам,  наведеним  у  пункті  6  цього  Положення (стандарту); витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; балансова вартість валюти.
Позивачем як в ході податкової перевірки, так й ході судового розгляду справи належним чином оформленими первинними  документами  підтверджено фактичне  придбання товарів та робіт (послуг), їх обсяг та вартість, подальшу реалізацію придбаних товарів, робіт (послуг) суб`єктам господарювання, тобто   використання придбаних товарів, робіт (послуг)  в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності.
Таким чином, суд доходить до висновку, що формування позивачем витрат звітного періоду за спірними господарськими операціями підтверджено  відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, ці витрати здійснені для подальшого використання у власній господарській діяльності,  наявні у позивача документи є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».
Правомірність визначення складу витрат та доходів у звітних періодах   вказує на правомірність визначення позивачем показників звіту про фінансові результати в контексті спірних господарських операцій, відповідно, висновок контролюючого органу про заниження фінансового результату до оподаткування є необґрунтованим, що свідчить про протиправність збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на прибуток податковим повідомлення-рішенням № 0002620506.
Правомірність формування витрат та доходів обумовлює правомірність формування позивачем показників звітності з податку на додану вартість за тими самими господарським операціям.
Як встановлено п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин,  до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу у зазначеній редакції датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з п. 198.3 ст. 198 цього кодексу у вказаній редакції податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.
За положеннями п. 198.6 ст. 198 у вказаній редакції не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом  201.10  статті  201 Податкового кодексу України  визначається порядок складання та реєстрації податкової накладної.
Видача позивачу належним чином оформлених податкових накладних контрагентами-постачальниками  не є спірним питанням. Також не є спірним питанням факт реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
          Отримавши податкову накладну, покупець набув право на включення суми податку, вказаній в цій накладній, до складу податкового кредиту.
В цьому випадку суми податку на додану вартість, які підлягали сплаті у зв`язку з придбанням товарів, робіт (послуг)  підтверджені податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому такі суми  підлягають включенню до складу податкового кредиту. 
Відповідно до пунктів 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам. 
Пунктом 2.4 Положення визначено, що первинні документи (на паперових і машино зчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форма), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складення первинного документа. 
Згідно з Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно зі ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. 
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Первинні документи, якими позивач підтверджує фактичне здійснення спірних господарських операцій, повністю відтворюють зміст господарських операцій,  містять інформацію щодо фактично здійснених господарських операцій. Зокрема, наявні в матеріалах справи первинні документи підтверджують фактичне отримання позивачем товарів та робіт (послуг) за спірними угодами, оприбуткування таких товарів/робіт,  подальший  рух та використання  у власній господарській діяльності.
Оскільки формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість  за спірними господарськими операціями підтверджено  відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, позивачем товари/роботи придбавались задля подальшого використання у власній господарській діяльності,  наявні у позивача документи є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», суд визнає правильним висновок  суду першої інстанції  про відсутність порушень з боку позивача при формуванні складу податкового кредиту з податку на додану вартість, відповідно, є протиправним податкове повідомлення-рішення № 0002630506.
Доводи апелянта зводяться до того, що контрагенти позивача створені особою, відносно якої є вирок у кримінальному провадженні, яким встановлено, що контрагенти позивача  використані для конвертації грошових коштів; первинні документи, укладені між позивачем та ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Акрос-Груп», ТОВ «Старвей», ТОВ «Авілл», складені всупереч  вимогам діючого законодавста  внаслідок непідтвердження факту придбання ідентифікованих товарів  (невідповідність номенклатури придбаного перед реалізованим товаром); в первинних документах, виписаних контрагентами, відображені господарські операції, які фактично не відбулись.
Стосовно доводів апелянта про встановлення вироком суду, що контрагенти позивача  ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Акрос-Груп», ТОВ «Старвей», ТОВ «Авілл» є фіктивними підприємствами, суд зазначає наступне. 
По-перше, вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2019 р. у справі № 331/1690/19, на який посилається контролюючий орган в акті податкової перевірки,  скасовано ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.11.2019 р.
По-друге, ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2020 р. у справі № 331/1690/19 закрите кримінальне провадження  на підставі п. 4 ч. 1  ст. 284 КПК України - у зв`язку  з  декриміналізацією діяння шляхом внесення змін до закону про кримінальну відповідальність, а саме виключення з  Кримінального кодексу України   статті 205.
За приписами частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, доводи апелянта про встановлення вироком у кримінальному провадженні фіктивності контрагентів позивача є безпідставними. При цьому суд звертає увагу, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2020 р. в справі № 331/1690/19 не встановлено жодних обставин, які в контексті частини 6 статті 78 КАС України є обов`язковими для адміністративного суду.
Посилання апелянта на протоколи допитів, пояснення, надані в кримінальному провадження, також є необґрунтованими.
За приписами  статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Як встановлено ч. 1 ст. 73 КАС України,   належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до статті 75 КАС України  достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно з  1 ст. 91 КАС України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.
Письмовими доказами згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України  є  документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Послідовний аналіз зазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що пояснення свідків є належним доказом в адміністративній справі, якщо такий свідок допитаний судом саме в процесі розгляду такої адміністративної справи.
Протоколи допиту свідків в рамках кримінального провадження, якщо в такому кримінальному провадженні відсутній вирок/ухвала, які набрали законної сили, не можуть вважатися  належними доказами в адміністративній справі ні як показаннями свідків, ні як письмовими доказами. 
При цьому суд зауважує, що оцінку таким показанням свідків має компетенцію надавати лише суд в процесі розгляду саме кримінального провадження.
В розглядуваному випадку відсутній вирок, що набрав законної сили, а сам по собі факт відкриття кримінального провадження не має правового значення та жодним чином не стосується предмету доказування в цій справі, тому факт відкриття кримінальних проваджень за умови відсутності відповідного процесуального рішення (вироку), яким встановлена вина певних осіб у вчиненні кримінального правопорушення, не може бути підставою для висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій. 
Згідно з пунктом  36.5  статті  36 Податкового кодексу України  відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.
Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.
Окрім того порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.
Таке правозастосування узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним в постановах від 12.06.2018 р. в справі № 826/11879/13-а, від 08.05.2018 р. в справі № 815/3526/17,  від 23.05.2018   р.  в справі №804/2551/13-а.
Стосовно доводів апелянта про те, що первинні документи ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Акрос-Груп»,  ТОВ «Старвей», ТОВ «Авілл» складені всупереч  вимогам діючого законодавства  внаслідок непідтвердження факту придбання ідентифікованих товарів  (невідповідність номенклатури придбаного перед реалізованим товаром), а також що в первинних документах, виписаних контрагентами, відображені господарські операції, які фактично не відбулись,  суд зазначає, що  ці доводи висловлені апелянтом саме в контексті того, що контрагенти позивача створені з метою прикриття незаконної діяльності та є фіктивними підприємствами.
Оскільки вище судом зроблено висновок про необґрунтованість таких тверджень контролюючого органу, то й доводи апелянта стосовно невідповідності первинних документів вимогам законодавства та відображенні в таких первинних документах господарських операцій, які фактично не відбулись, є безпідставними. 
Стосовно доводів щодо відсутності у контрагентів позивача трудових та матеріально-технічних ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності суд зазначає наступне.
Контролюючий орган посилається на податкову інформацію, отриману за результатами аналізу баз даних контролюючого органу, проте така інформація не є належним доказом податкового правопорушення добросовісного платника податків. 
Так, статтею 83 Податкового кодексу України  встановлений перелік матеріалів, які є підставами для висновків під час проведення перевірок, в якому міститься і податкова інформація (підпункт  83.1.2  пункту  83.1  статті  83).
Згідно з підпунктом  72.1.1  пункту  72.1  статті  72 Податкового кодексу України  для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.
Пунктом  73.5  статті  73 Податкового кодексу України  передбачено, що з метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з проведенням перевірок, контролюючі органи мають право здійснювати зустрічні звірки даних суб`єктів господарювання щодо платника податків. Під час зустрічної звірки здійснюється зіставлення даних, отриманих від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування повноти їх відображення в обліку платника податків. За результатами зустрічних звірок складається довідка, що надається суб`єкту господарювання у десятиденний строк.
Судом встановлено, що у ході перевірки позивача контролюючим органом зустрічні звірки з контрагентами з питань підтвердження отриманих від ТОВ «Гідролайн Контрол» відомостей щодо господарських відносин між ними не проводилася, а відповідачем використана податкова інформація щодо цих контрагентів, наявна в базах даних інформаційних систем ДФС, на підставі якої           й зроблено висновки про відсутність у контрагентів необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності трудових ресурсів, виробничих активів, складських приміщень, основних фондів, а також невідповідності номенклатури придбаного та реалізованого товару.
Оскільки зустрічна звірка з безпосередніми постачальниками позивача не проводились, тому така інформація не може бути підставою для висновків щодо проведення безтоварних операцій. Такі висновки є лише припущенням контролюючого органу.
Таке правозастосування відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 27.03.2018 року у справі №816/809/17, від 15.05.2018 року у справі №810/4391/16.
Також суд звертає увагу на те, що результати спірних господарських операцій призвели до змін в активах підприємства та його зобов`язаннях і реально спричинили зміни майнового стану платника податків в частині отримання позивачем прибутку.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308,   315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області   на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.06.2020 р. в справі № 280/1304/20 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.06.2020 р. в справі № 280/1304/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідролайн Контрол» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття 19.10.2020 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення.
          Повне судове рішення складено 20.10.2020 р. 
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко