Дата документу 01.12.2020 Справа № 334/8624/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 334/8624/19                                        Головуючий у 1 інстанції: Ісаков Д.О.
№ 22-ц/807/3311/20                                                Суддя-доповідач: Крилова О.В.

 
ПОСТАНОВА
               ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Кухаря С.В.
                       Полякова О.З.
секретар:                Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі адвоката Кравченко Яніни Іванівни на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Державна іпотечна установа, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, про визнання протиправними та скасування рішення про відмову у реєстрації права,

ВСТАНОВИВ

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Державна іпотечна установа, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, про визнання протиправними та скасування рішення про відмову у реєстрації права.

В обґрунтування позову зазначав, що 14.09.2009 року між ТОВ «Агенство нерухомості «СПС-Ріелт» та Державною іпотечною установою укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна.

Відповідно до вказаного договору Державною іпотечною установою придбано квартиру АДРЕСА_1 .

ОП ЗМБТІ проведено реєстрацію прав власності квартири за Державною іпотечною установою.
Відповідно до розпорядження голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради від 14.01.2010 року № 23, зазначена квартира включена до числа службової житлової площі ГУ МВС України в Запорізькій області.

25.05.2012 року комісією у складі посадових осіб МВС України та Державної іпотечної установи підписаний акт приймання-передачі квартир, придбаних Державною іпотечною установою, відповідно до якого квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , які придбані Державною іпотечною установою, закріплені за нею на праві повного господарського відання та перебувають на її балансі (державна власність), безоплатно передаються в управління МВС України. Відповідно до цього акту МВС України також передані Договір купівлі-продажу від 14.09.2009 року та технічні паспорти на квартири.

30.11.2012 року наказом МВС України № 1868 наказано закріпити квартири, передані Державною іпотечною установою на праві оперативного управління за територіальними органами внутрішніх справ; начальникам головних управлінь МВС України в областях – вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.03.2016 року № 120 службову житлову площу, яка використовувалась ГУ МВС України в Запорізькій області закріплено за ГУ НП в Запорізькій області.

ОСОБА_1 , виконавчим комітетом Запорізької міської ради видано ордер на службове житлове приміщення на право зайняття службового приміщення по АДРЕСА_4 , а згодом, 24.06.2016 року, Запорізькою міською радою прийнято рішення № 305/33 про виключення із числа службових квартир АДРЕСА_1 як така, яка відпала у використанні та про оформлення ордеру на вказану квартиру на ОСОБА_1 на сім`ю із двох осіб.
07.07.2016 року виконавчим комітетом Запорізької міської ради видано ОСОБА_1 ордер на житлове приміщення АДРЕСА_1 .

Рішення щодо прийняття квартири АДРЕСА_1 до комунальної власності Запорізької міської ради не приймалось.

Для реалізації права на приватизацію житла, ОСОБА_1 звернувся до Головне управління Міністерства внутрішніх справ в Запорізькій області з проханням зареєструвати за собою право господарського відання на підставі актів приймання-передачі з Державною іпотечною установою для подальшого вирішення питання щодо передання квартири до комунальної власності.

Кабінетом Міністрів України затверджено постанову № 855 від 27.07.2011 року «Про деякі питання передачі квартир, придбаних державною іпотечною установою», якою затверджено Порядок безоплатної передачі квартир, придбаних Державною іпотечною установою.

Відповідно до вказаного Порядку, квартири передаються безоплатно відповідно до актів Кабінету Міністрів України в управління відповідного органу (Міноборони, МВС, МНС, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, ДПтС, Управління державної охорони, Генеральної прокуратури України).

Зокрема безоплатна передача квартир оформляється актом приймання - передачі, який підписується головою та членами комісії з питань безоплатної передачі квартир, придбаних Державною іпотечною установою.

Відповідно до п. 9 Порядку акт приймання - передачі квартир ураховується під час прийняття в установленому порядку рішення про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Тобто, фактично являється документом, що є підставою для реєстрації права власності та підтверджує перехід права власності.

На день звернення із позовною заявою до суду, ГУ УМВС України в Запорізькій області не підтвердило своє право управління квартирою в Державному реєстрі, що унеможливлює звернення до Запорізької міської ради із питанням про прийняття квартири до комунальної власності для подальшої її приватизації позивачем.
13.08.2019 року до ГУ МВС в Запорізькій області подано звернення, яким прохалося ГУ МВС України підтвердити право господарського управління квартирою АДРЕСА_1 .

Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області надала відповідь від 03.09.2019 року № 14/53 про неможливість виконання прохання, оскільки 12.08.2019 року Департаментом реєстраційних послуг ЗМР, розглянувши документи ліквідаційної комісії, винесено рішення № 48194915 про відмову у державній реєстрації іншого речового права, права оперативного управління на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки за договором купівлі-продажу право власності на вказану квартиру зареєстровано за Державною іпотечною установою. До листа надано копію рішення державного реєстратора № 48194915.

У рішенні № 48194915, зазначено, що оскільки Державною іпотечною установою за договором купівлі-продажу зареєстровано право власності, а не право господарського відання, реєстрація права власності та іншого речового права на квартиру, відбулася з порушенням вимог чинного законодавства, проведення державної реєстрації права оперативного управління за ГУ МВС України в Запорізькій області неможливо. В рішенні також зазначено, що внесення змін до записів Реєстру неможливо.

У своєму рішенні відповідач зазначив, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно. Обґрунтовуючи своє рішення про відмову, відповідач послався на Методичні рекомендації стосовно оформлення права власності на нерухоме майно, придбане Державною іпотечною установою та державної реєстрації такого права, затверджених Наказом Міністерства юстиції України, від 22.01.2010 року № 92/5 власником майна Державної іпотечної установи, незалежно від джерел іншого формування, є держава в особі Кабінету Міністрів України, останні виступ її засновником. Сама ж Державна іпотечна установа, відповідно до установчих документів, наділена правом господарського віддання. Оскільки за договором купівлі-продажу № 349 від 14.09.2009 року за Державною іпотечною установою зареєстровано право власності, а не право господарського відання, реєстрація права власності та іншого речового права на заявлений об`єкт нерухомості відбулась з порушенням чинного законодавства.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд, визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 12.08.2019 року № 48194915 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 серпня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в особі адвоката Кравченко Я.І. подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.09.2009 року між ТОВ «Агенство нерухомості «СПС-Ріелт» та Державною іпотечною установою укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна.

Відповідно до вказаного договору Державною іпотечною установою придбано, квартиру АДРЕСА_1 .

12.10.2009 року ОП ЗМБТІ проведено реєстрацію прав власності на вказану квартиру за Державною іпотечною установою.

25.05.2012 року комісією у складі посадових осіб МВС України та Державної іпотечної установи підписаний акт приймання-передачі квартир, придбаних Державною іпотечною установою, відповідно до якого квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , які придбані Державною іпотечною установою, закріплені за нею на праві повного господарського відання та перебувають на її балансі (державна власність), безоплатно передаються в управління МВС України. Відповідно до цього акту МВС України також передані Договір купівлі-продажу від 14.09.2009 року та технічні паспорти на квартири.

30.11.2012 року наказом МВС України № 1868 наказано закріпити квартири, переданих Державною іпотечною установою, на праві оперативного управління за територіальними органами внутрішніх справ; начальникам головних управлінь МВС України в областях – вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів.
Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.03.2016 року № 120 службову житлову, яка використовувалась ГУ МВС України в Запорізькій області закріплено за ГУ НП в Запорізькій області.

Виконавчим комітетом Запорізької міської ради ОСОБА_1 видано ордер на службове житлове приміщення на право зайняття службового приміщення по АДРЕСА_4 , а згодом, 24.06.2016 року, Запорізькою міською радою прийнято рішення № 305/33 про виключення із числа службових квартир АДРЕСА_1 як така, яка відпала у використанні та про оформлення ордеру на вказану квартиру н ОСОБА_1 на сім`ю із двох осіб.
07.07.2016 року Виконавчим комітетом Запорізької міської ради видано ОСОБА_1 ордер на житлове приміщення АДРЕСА_1 .

Рішення щодо прийняття квартири АДРЕСА_1 до комунальної власності Запорізької міської ради не приймалось.

У відповіді Департаменту з управління житлово-комунальним Господарством, яку було надано позивачу вказано, що згідно ст. 3 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» ініціатива щодо передачі майна з державної до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя може виходити від органу, уповноваженого управляти державним майном. У разі отримання звернення власника майна щодо передачі її до комунальної власності територіальної громади м.Запоріжжя питання буде розглянуто в установленому законом порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що існує законодавчо врегульований у даних відносинах порядок безоплатного передання житла у власність.

Так, згідно п. 2. Порядку безоплатної передачі квартир, придбаних Державною іпотечною установою, (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 2011 р. N 855 квартири передаються безоплатно відповідно до актів Кабінету Міністрів України в (правління відповідного органу (Міноборони, МВС, МНС, СБУ, Служби зовнішньої» розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, ДПтС, Управління державної охорони, Генеральної прокуратури України). Пункт 5 Порядку регламентує, що безоплатна передача квартир здійснюється відповідною комісією, що утворюється органом, уповноваженим управляти державним майном, якому передаються квартири. Безоплатна передача квартир оформляється актом приймання-передачі, складеним на підставі актів Кабінету Міністрів України щодо надання громадянам квартир. У поданому на державну реєстрацію актів зазначено, що квартира передається саме МВС, а не відповідному територіальному органу. Тож, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області не є органом, який має право у відповідності до ст. 3 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» здійснити ініціативу щодо передачі майна у комунальну власність.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, право оперативного управління не є тотожним праву власності у відповідності до приписів ЦК та ГК, а згідно відповіді Департаменту з управління житлово-комунальним господарством та законодавств України саме власник має звертатися з відповідним зверненням.

У відповідності до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про відмову в державній реєстрації прав на підставі судового рішення державний реєстратор вносить відомості про скасування відповідного рішення до Державного реєстру прав та відновлює розгляд відповідної заяви. Скасування рішення має своїм наслідком лише відновлення розгляду заяви.

Відповідно до Закону України "Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" умови, підстави та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону та п.12 Порядку державний реєстратор під час розгляду заяви та поданих разом із нею документів встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Також судом першої інстанції було враховано, що державним реєстратором було встановлено, що право власності на об`єкт нерухомого майна розташований за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровано за Державною іпотечною установою на підставі договору купівлі-продажу від 14.09.2009 року, реєстровий № 349, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко О.М. 

При цьому, у акті прийому-передачі зазначено, що нерухомість належить Державній іпотечній установі на праві господарського відання. 
Таким чином, виникли суперечності між заявленими та зареєстрованими правами, а саме у реєстрі зазначено, що Державній іпотечній установі належить квартира на праві власності, а у акті приймання-передачі, що на праві господарського відання.

У відповідності до п. 1.2. Положення про Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 29.08.2018 року № 50, з питань організації і методики ведення роботи у сфері державної реєстрації Департамент враховує рекомендації Міністерства юстиції України.
Згідно Методичних рекомендацій стосовно оформлення права власності на нерухоме майно, придбане Державною іпотечною установою, та державної реєстрації такого права, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22.01.2010 року № 92/5 власником майна Державної іпотечної установи, незалежно від джерел його формування, є держава в особі Кабінету Міністрів України, оскільки останній виступив її засновником. 

Відповідно до правоустановчих документів, Державна іпотечна установа наділена правом господарського відання щодо цього майна, що підтверджується поданим на державну реєстрацію актом приймання-передачі, статутом установи, та поясненнями Державної іпотечної установи на позовну заяву позивача. 
ОП ЗМБТІ було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за Державною іпотечною установою, на підставі договору купівлі-продажу № 349 від 14.09.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Коваленко О.М.
Реєстрація, що була проведена до 1 січня 2013 року є чинною та визнається державою. При проведенні державної реєстрації речових прав на нерухоме майно державні реєстратори мають доступ до Реєстру прав власності на нерухоме майно тільки для ознайомлення та використання відомостей, які в ньому містяться, тому внесення змін до записів Реєстру прав на нерухоме майно неможливе. 

Згідно поданих документів, Державна іпотечна установа передає в управління зазначені об`єкти нерухомого майна Міністерству внутрішніх справ України. Оскільки за договором купівлі-продажу № 349 від 14.09.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Коваленко О.М., за Державною іпотечною установою зареєстровано право власності, а не право господарського відання, реєстрація права власності на заявлений об`єкт нерухомого майна, відбулась з порушенням вимог чинного законодавства. Таким чином, проведення державної реєстрації права оперативного управління за Головним управлянням Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області неможливо.

Суд першої інстанції врахував, що згідно оскаржуваного рішення, при проведенні реєстрації права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна за Держаною іпотечною установою ЗМБТІ вимоги чинного законодавства України не була порушені.

Доводи апелянта про те, що були порушені Методичні рекомендації стосовно оформлення права власності на нерухоме майно придбане Державною іпотечною установою та державної реєстрації такого права, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22.01.2010 № 92/5, і саме це призвело до неможливості реєстрації права оперативного управління за ГУ МВС України в Запорізькій області – є неспроможними.

Так, Департамент реєстраційних послуг, у своїй роботі, враховує роз`яснення Кабінету Міністрів України.

У договорі купівлі-продажу зазначено, що Державна іпотечна установа набуває саме право власності на нерухомість, але у відповідності до статуту, який діяв і на час придбання майна, а саме п. 22: майно установи є державною власністю і закріплюється за нею на праві господарського відання. 

Разом з тим, це не надає право позивачеві наразі вимагати визнання дій Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради протиправними.

В апеляційній скарзі позивач також наголошував на тому, що відсутність можливості внесення змін до Реєстру прав власності на нерухоме майно зумовлює його право вимагати реєстрації права оперативного відання за ГУ МВС України в Запорізькій області. Натомість позивач не наділений правом представляти інтереси ГУ МВС, що не перешкоджає йому оскаржувати у встановленому порядку бездіяльність органів та установ, якими порушені його права.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно до п. 3.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, реєстратор БТІ встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об`єкти, права щодо яких підлягають державній реєстрації. Так як приписи Цивільного Кодексу України та статут ДІУ вже діяли на момент державної реєстрації, у реєстратора TOB ЗМБТІ були підстави для відмови у державній реєстрації.

Інші особи, діями яких, на думку позивача, були порушені його права до участі в справі у якості відповідачів не залучалися.

Суд першої інстанції таким чином,ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства. 

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були  допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 серпня 2020 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено14 грудня 2020 р.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        С.В. Кухар

       О.З. Поляков