П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/1525/19	
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.
          Дата і місце ухвалення 15.05.2020р., м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого – судді :  Бойка А.В.,
                          суддів:  Єщенка О.В.,
                                        Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:  
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо: неврахування при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50 процентів посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 15 процентів посадового окладу та премії в розмірі 10 процентів посадового окладу; зменшення основного розміру пенсії з 86 процентів на 70 процентів грошового забезпечення; виплати пенсії з урахуванням лише 50 процентів суми підвищення пенсії у 2018 році та 75 процентів у 2019 році;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року, виходячи з основного розміру 86 процентів грошового забезпечення, з урахуванням надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50 процентів посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 15 процентів посадового окладу; премії в розмірі 10 процентів посадового окладу, та здійснити виплату донарахованих сум з урахуванням 100 процентів суми підвищення пенсії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, позов задоволено частково.
Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 перерахованої з 01.01.2018 року пенсії у розмірі 75% суми підвищеної пенсії з 05.03.2019 року. Зобов`язав відповідача провести виплату перерахованої позивачу пенсії з 05.03.2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії. Визнав протиправними дії відповідача щодо зменшення з 01 січня 2018 року основного розміру пенсії за вислугу років з 85 відсотків на 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язав здійснити з 01.01.2018 року перерахунок призначеної позивачу пенсії виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 85% відповідних сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. В іншій частині позову - відмовив.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Апелянт зазначив, що суд першої інстанції приймаючи судове рішення у справі не врахував, що право на перерахунок та виплату підвищеного розміру пенсії у позивача виникло з 01 січня 2018 року, а отже і відновлення його прав має здійснюватись з відповідної дати, а не з 05.03.2018 року, як визначив суд першої інстанції. На думку апелянта, положення пунктів 1 та 2 постанови КМУ від 21.02.2018 року №103 є протиправним не з дня набрання судовим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі №826/3558/18 законної сили, як встановив суд першої інстанції, а з моменту їх прийняття. Також, зауважив, що суд першої інстанції приймаючи судове рішення у справі не врахував, що у травні 2016 року пенсійний орган провів перерахунок призначеної йому пенсії, за результатами якого її відсоткове значення збільшено до 86% відповідних сум грошового забезпечення, а отже суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що пенсійний орган зобов`язаний провести перерахунок призначеної йому пенсії, з 01 січня 2018 року пенсії виходячи 85% грошового забезпечення.
З огляду на зазначене апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити його позов у повному обсязі.
Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, яка була призначена йому у лютому 1999 року у розмірі 85% від суми грошового забезпечення.
У квітні 2016 року пенсійний орган провів перерахунок призначеної позивачу пенсії, за результатами якого, з 01.05.2016 року відсоткове значення сум грошового забезпечення, з урахуванням якого ГУ ПФУ в Одеській області здійснювало розрахунок пенсії складало 86% грошового забезпечення (вислуга 32 роки).
02.04.2018 року Одеським обласним військовим комісаріатом складено довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, згідно якої, розмір посадового окладу начальника служби пожежної безпеки становить - 5640,00 грн., оклад за військовим званням - 1480,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) – 3  560,00 грн. Усього: 10680,00 грн.
03.04.2018 року, ГУ ПФУ в Одеській області, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 та Довідки про розмір грошового забезпечення від 02.04.2018 року, провело перерахунок призначеної позивачу пенсії з 01.01.2018 року та здійснило виплату перерахованої пенсії з урахуванням лише окладу за посадою, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років.
При цьому, після проведення перерахунку пенсію позивачу обчислено з врахуванням 70% грошового забезпечення.
Підвищення складає 3916,79 грн., з яких на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018р.:
- з 01.01.2018р. по 31.12.2018р. щомісячно виплачується 50% підвищення, що становить 1958,40 грн.;
- з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. - 75% підвищення, що становить 2937,59 грн.;
- з 01.01.2020р. - 100% щомісячно до повного погашення.
Не погоджуючись з діями ГУ ПФУ в Одеській області щодо неврахування при перерахунку пенсії з 01.01.2018 року додаткових видів грошового забезпечення, зменшення основного розміру пенсії під час її перерахунку з 86% від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення, а також діями відповідача щодо виплати з 01.01.2018р. пенсії з урахуванням 50% суми підвищення, а з 01.01.2019р. з урахуванням 75%  суми підвищення, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду. 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 70% грошового забезпечення є протиправними та відповідач має здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року, однак, при цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір пенсії позивача має бути перерахований з урахуванням 85% відповідних сум грошового забезпечення, а не 86%, як просив позивач, з огляду на те, що саме в такому розмірі пенсія позивачу була призначена у 1999 році, а право на отримання пенсії у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення позивач набув за результатами відповідних перерахунків.
Що ж до вимог позову про визнання протиправними дій відповідача щодо виплати пенсії ОСОБА_1 поетапно відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року, а саме - 50% суми підвищення пенсії з 1 січня 2018 року і 75% суми підвищення пенсії з 1 січня 2019 року, то суд першої інстанції зазначив, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі №2826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019 року, пункти 1, 2 постанови КМУ №103 скасовано, тому позивач має право на виплату йому перерахованого підвищення до пенсії з 05.03.2018 року у розмірі 100%.
На підставі ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів на вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .
Надаючи правову оцінку доводам апелянта щодо періоду, з якого Пенсійний орган має здійснювати перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, судова колегія виходить з наступного.
Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №10З “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб”, постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704. Визначено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах:
з 1 січня 2018 року - 50 відсотків;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків;
з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Після перерахунку відповідно до Постанови №103 пенсія позивачу виплачувалася у відповідному відсотковому розмірі, а саме: у 2018 році в розмірі 50% сум підвищення, а з 01.01.2019р. - 75%.
Згідно із частиною третьою статті 52 Закону №2262- ХІІ виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.
Згідно із частиною другою статті 55 Закону №2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Таким чином, законодавець розмежував наступні поняття “строки перерахунку пенсії”, “строки виплати пенсії” та “порядок перерахунку пенсії”.
Системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону №2262-ХІІ свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати “порядок перерахунку пенсії” не є тотожним праву встановлювати “строки перерахунку пенсії”, “строки виплати пенсії”.
Слід зазначити, що в силу приписів статті 63 Закону України №2262-XII, пункту 4 Порядку №45, позивач отримав право на перерахунок пенсії у січні 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103.
Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018р. у справі №2826/3858/18, яке набрало законної сили від 05 березня 2019 року, пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 скасовано.
Згідно ст.265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
У рішенні від 06.08.2019р. у зразковій справі №160/3586/19, Верховний Суд дійшов висновку, що у зв`язку із скасуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано. Отже, з 05 березня 2019 року пенсія перерахована на підставі постанови КМУ від 21.02.2018р. № 103 підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.
Верховний Суд зазначив, що як вбачається зі змісту пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №103, нею врегульовані строки виплати пенсій, а не порядок проведення перерахунку. При цьому, питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто частини пенсії особи, а також розмірів такої доплати не охоплюються поняттям “порядок проведення перерахунку пенсії”.
Враховуючи викладені у зразковій справі висновки Верховного Суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визначив період, з якого Пенсійний орган має здійснити перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.
Що стосується вимог позивача про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Одеській області щодо зменшення позивачу основного розміру пенсії з 86% до 70%,  колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового  складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55  процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців  становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.
Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 04.07.2002 року внесено зміни до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з якими у ч. 2 ст. 13 цифри "85",  "95" і "90" замінити відповідно цифрами "90", "100" і "95".
У подальшому  стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.
Приписами п. 23 розділу ІІ  Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII від 27.03.2014 року передбачено заміну у частині другій  статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  цифри "80" цифрами "70".
Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70%  відповідних сум грошового забезпечення.
Судом встановлено, що у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постанови від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», позивачу було здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року із застосуванням показника основного розміру пенсії 70%, замість 86%, який застосовувався до цього перерахунку, з чим і не погодився позивач.
Таким чином, одним з питань спору у даній справі є законність зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при здійсненні перерахунку пенсії на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
В свою чергу, 04 лютого 2019 року Верховний Суд прийняв рішення у зразковій справі №240/5401/18, яке було залишено без змін постановою Великої Палати верховного Суду від 16.10.2019 року, за позовом особи до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій Головного УПФ щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії з 83% до 70% сум грошового забезпечення починаючи з 1 січня 2018 року, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії в основному розмірі 83% сум грошового забезпечення починаючи з 1 січня 2018 року відповідно до  Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ  (далі - Закон №2262-ХІІ), постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704  (далі - Постанова КМУ №704), з урахуванням проведених виплат.
У вказаному рішенні Верховний суд визначив ознаки типових справ та вказав, що це рішення суду є зразковим для справ, у яких предметом спору є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за  Законом №2262-ХІІ, при здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям Постанови КМУ № 704 відповідно до  ст.63 Закону №2262-ХІІ  на підставі Постанови КМУ №103.
Також Верховним Судом вказано обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права:
а) позивач є особою, якій призначено пенсію за вислугу років відповідно до  Закону №2262-ХІІ;
б) відповідачем є відповідне Головне управління Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває позивач;
в) предметом спору є зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 1 січня 2018 року на підставі Постанови КМУ №103 у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови КМУ №704.
Також Верховний Суд вказав, що на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі, може впливати подальша зміна законодавства, що регулює ці правовідносини, та інший предмет спору у подібних правовідносинах.
Згідно п. 21 ч. 1 ст. 4 КАС України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги;
Частиною 3 ст. 291 КАС України визначено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Колегія суддів вважає, що в даному випадку предметом спору як у зразковій справі, так і у даній адміністративній справі є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при здійсненні перерахунку пенсії відповідно до статті 63 указаного Закону на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
З огляду на викладене, при вирішенні даної справи колегія суддів враховує висновки, викладені Верховним судом у зразковому рішенні від 04.02.2019 року по справі № 240/5401/18 та висновки Великої Палати верховного Суду, викладені у постанові від 16.10.2019 року, за наслідком апеляційного перегляду справи № 240/5401/18.
Так, згідно ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього  Закону  провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього  Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього  Закону. Усі призначені за цим  Законом  пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим  Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).
Відповідно до частини другої статті 63 цього Закону у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до пункту 4 цього Порядку перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Постанова КМУ №704 набрала чинності з 1 березня 2018 року.
21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Як вже зазначалось вище, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу Головне управління ПФУ в Одеській області визначило основний розмір пенсії позивачу - 70 % грошового забезпечення. Вказане обґрунтовано відповідачем тим, що 27 березня 2014 року прийнято Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У своїх рішеннях Конституційний Суд України неодноразово зазначав про необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності певної категорії громадян, в тому числі тих, які перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури тощо.
Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, існуюче право позивача не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.
У зразковій справі № 240/5401/18 Верховний Суд зазначив, що підстави, умови і порядок перерахунку пенсії визначає саме стаття 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зміни до якої ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.
При цьому, постанова КМУ від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і Постанова КМУ від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.
Таким чином, системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Застосування при перерахунку пенсії позивача нового показника відсоткового значення розміру основної пенсії є протиправним, тому що він стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених.
З огляду на викладене, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області по зменшенню відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії до 70% є протиправними, як вірно встановив суд першої інстанції.
В свою чергу, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року, виходячи з відсоткового значення розміру основної пенсії 85%, а не 86%, як просив позивач.
З матеріалів справи встановлено, що вислуга позивача на час призначення пенсії (17.02.1999 року) складала 32 роки. З розрахунку вислуги років позивача розмір його пенсії склав 85 % грошового забезпечення, однак, на час призначення пенсії позивачу нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» була передбачена максимальна межа розміру пенсії за вислугу років, а саме 85 процентів. Визначені правила обчислення розміру пенсії позивача із врахуванням його вислуги років гарантували отримання позивачем пенсії лише в максимальному (граничному) розмірі.
Починаючи з 2003 року граничний розмір пенсії за вислугу років зріс до 90 процентів у зв`язку із прийняттям Закону України №51-IV від 04.07.2002 року «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», у зв`язку з чим позивачу з 21.04.2016 року була призначена пенсія у розмірі 86 % грошового забезпечення, що підтверджується матеріалами пенсійної справи.
Таким чином, з 2016 року відсоткове значення розміру основної пенсії позивача складало 86 %.
В даному випадку предметом спору є правомірність дій відповідача по зменшенню основного розміру пенсії з 86% до 70%. В свою чергу, правомірність дій відповідача по призначенню позивачеві пенсії у розмірі 86 % грошового забезпечення не є предметом розгляду даної адміністративної справи, як і не є предметом розгляду правомірність дій відповідача по визначенню ОСОБА_1 відсоткового розміру пенсії 86 %.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
В даному випадку, суд першої інстанції, виходячи за межі позовних вимог не обґрунтував в чому полягає така необхідність, не навів мотивів, яким чином такий вихід сприяє ефективному захисту прав, свобод, інтересів позивача.
В свою чергу, колегія суддів вважає, що висновки щодо застосування норми, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках (процентах), яка діяла на момент призначення пенсії, слід розуміти в ширшому розумінні, що не позбавляє суд можливості віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства з метою належного захисту прав та інтересів особи, що відповідає дотриманню принципу верховенства права.
Право на отримання пенсії у розмірі 86% сум грошового забезпечення позивач набув ще 21.04.2016 року і при перерахунку його пенсії має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла як на момент призначення пенсії, так і на момент проведення перерахунків, що сприяло розширенню прав позивача.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахування і виплату позивачу пенсії у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення підлягають задоволенню у повному обсязі.
Таким чином, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року в частині визначення відсоткового значення відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням якого ГУ ПФУ в Одеській області має провести перерахунок призначеної позивачу пенсії підлягає скасуванню, з ухваленням у відповідній частині нового судового рішення.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
В даному випадку рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, оскільки судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, доводам сторін по справі, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно ч. 2 ст. 317 КАС України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
З огляду на зазначене колегія суддів приходить до висновку, що постановлене Одеським окружним адміністративним судом рішення від 15.05.2020 року підлягає скасуванню в частині визначеного судом відсоткового значення відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням якого ГУ ПФУ в Одеській області має провести перерахунок призначеної позивачу пенсії, на підставі ст. 317 КАС України, з ухваленням нового рішення, про задоволення вказаної частини позовних вимог.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 6 статті 139 Кодексу передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
При зверненні до суду першої інстанцій позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ПН152 від 15.03.2019р.

При зверненні до суду апеляційної інстанцій позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1152,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ПН1817 від 17.08.2020р.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що стягненню на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області підлягає сплачений судовий збір в сумі 1921 грн.
Частиною ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно п.3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року скасувати в частині відсоткового значення (85 відсотків) відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням якого ГУ ПФУ в Одеській області має провести перерахунок призначеної позивачу пенсії.
Прийняти в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення з 01 січня 2018 року основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 86 відсотків на 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 86% відповідних сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.»
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року залишити без змін.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, буд.83, ЄДРПОУ 20987385) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1921 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку, відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України, не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Бойко А.В.	
Судді	    	Єщенко О.В.    Шевчук О.А.