Справа № 752/26735/19                                                                                                  Суддя в І-й інстанції  Бойко О.В.
Провадження № 33/824/1705/2020                                                                           Суддя в II-й інстанції  Ігнатюк О.В.

 
КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД

П О С Т А Н О В А
 
І м е н е м   У к р а ї н и

02 грудня 2020 року                                                                      м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , її представника Мєстєчкіна І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року провадження у справі про притягнення 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрите, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 поставлено у вину те, що він, 17 грудня 2019 року, о 18 годині 17 хвилин, в м. Києві, керуючи автомобілем марки «Toyota», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Саксаганського, 84/86, в порушення вимог п. 10.1 та п. 16.5 ПДР України, не надав дорогу транспортному засобу, який завершував рух через перехрестя, в результаті чого останній вчинив зіткнення з автомобілем марки «Renault», номерний знак НОМЕР_2 , у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
В апеляційній скарзі іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послалася на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Вважала, що матеріали справи містять достатню кількість доказів вини ОСОБА_1 в порушення вимог п. 10.1 та п. 16.5 ПДР України, які перебували у причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення транспортних засобів. Апелянт звернула увагу на те, що завершуючи маневр проїзду перехрестя, на якому утворився затор у керований нею автомобіль допустив зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по смузі громадського транспорту. Вважала, що оскільки автомобіль під її керуванням першим виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофору, водій ОСОБА_1 , у будь-якому разі повинен був надати їй змогу завершити рух через перехрестя. На підтвердження доводів апеляційної скарги апелянт додала висновок експерта, копію циклограми роботи світлофорних об`єктів на перехресті. Просила постанову судді скасувати та ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Вислухавши пояснення:
іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та її представника Мєстєчкіна І.В., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи і просили скаргу задовольнити,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, доводи цієї скарги вважав не обґрунтованими і просив скаргу залишити без задоволення;
вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на таке. 
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 082716 від 17.12.2019 року ОСОБА_1 у вину було поставлено порушення вимог п.10.1 ПДР України, який покладає на водія обов`язок перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та вимог п. 16.5 ПДР України який зобов`язує водія у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід. 
Своє рішення про закриття провадження у цій справі суддя місцевого суду мотивував тим, що в результаті перегляду відеозапису встановлено, що водій автомобіля «Рено» ( ОСОБА_2 ) виїхала з вул. Льва Толстого на перехрестя на заборонений сигнал світлофора, що і стало причиною ДТП. Між тим, цей висновок суддею зроблений внаслідок неповно досліджених доказів та їх неналежної оцінки та аналізу і погодитись із ним не можливо. Судом звертається увага на те, що по факту даної ДТП протокол про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_2 не складався, що виключало можливість визнавати наявність у її діях порушень вимог ПДР України, а також робити висновки про наявність причинного зв`язку між діями ОСОБА_2 та наслідками у вигляді ДТП.
Щодо обґрунтованості висновку судді місцевого суду про виїзд ОСОБА_2 на перехрестя на заборонений сигнал світлофора, то судом апеляційної інстанції враховується наступне. Перегляд відеозапису ДТП, який зроблений за допомогою відеореєстратора, встановленого на автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , не дає підстав стверджувати те, що автомобіль «Рено» під керуванням ОСОБА_2 виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофора. Суд звертає увагу на те, що проїзна частина дороги, по якій рухався ОСОБА_1 має смугу для руху громадського транспорту та п`ять смуг для руху транспорту в одному напрямку. У момент, коли для руху транспортних засобів, які рухались в одному напрямку із автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , тобто по вул. Саксаганського, загорівся дозволений сигнал світлофора, автомобіль «Рено» під керуванням ОСОБА_2 перебував на перехресті напроти третього ряду для руху загального транспорту. Це указує на те, що автомобіль «Рено» під керуванням ОСОБА_2 виїхав на перехрестя на дозволений сигнал світлофора, що зобов`язувало водія ОСОБА_1 надати можливість автомобілю «Рено» під керуванням ОСОБА_2 закінчити проїзд перехрестя відповідно до вимог п. 16.5 ПДР України. Суд також звертає увагу на те, що усі автомобілі, які перебували на вул. Саксаганського зліва від автомобіля під керуванням ОСОБА_1 надали можливість автомобілю «Рено» закінчити проїзд перехрестя, що зобов`язувало водія ОСОБА_1 діяти таким же чином, зокрема надати можливість автомобілю «Рено» закінчити проїзд перехрестя. Не вчинення водієм ОСОБА_1 зазначених дій указує на порушення ним вимог п. 16.5 ПДР України, що перебуває у прямому причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення та наступного пошкодження транспортних засобів.
На думку суду, у діях ОСОБА_1 вбачається і порушення вимог п.10.1 ПДР України. Характер руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 із моменту, коли для напрямку його руху загорівся дозволений сигнал світлофора, зокрема різкий старт автомобіля, потужний розгін, намагання випередити автомобілі, які перебували зліва від нього дає підстави стверджувати те, що перед початком руху водій ОСОБА_1 не впевнився у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що указує на порушення ним вимог п. 10.1 ПДР України і також перебуває у прямому причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення та наступного пошкодження транспортних засобів.
Неврахування цих обставин призвело до необґрунтованих висновків судді місцевого суду про необхідність закриття провадження у цій справі та ухвалення рішення, яке не ґрунтується на вимогах закону. У зв`язку із цим, постанова судді Голосіївського районного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню із ухваленням у справі нової постанови.
Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 , 17 грудня 2019 року о 18 годині 17 хвилин, в м. Києві, керуючи автомобілем «Toyota», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Саксаганського м. Києва, поблизу будинку № 84/86, в порушення вимог п. 10.1 та п. 16.5 ПДР України, не надав дорогу транспортному засобу, який завершував рух через перехрестя, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Renault», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення стверджується зібраним у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, серії ДПР 18 № 082716 від 17.12.2019 року в частині часу, місця та обставин вчинення правопорушення,  даних про особи учасників ДТП, ідентифікаційних ознак транспортних засобів, пошкоджених внаслідок ДТП; схемою місця ДТП; поясненнями водіїв - учасників ДТП; відеозаписом події ДТП та додатково стверджується висновком експерта № 21-02/2020 від 21.02.2020 року, іншими доказами. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.
Оскільки на момент розгляду даної справи закінчилися строки накладення стягнення за адміністративні правопорушення, які передбачені ст. 38 КУпАП, суд вважає за необхідне, ухваливши рішення про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити подальше провадження у справі із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. 
Керуючись п.7 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.
Прийняти у даній справі нову постанову. 
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Подальше провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень, передбачених ст. 38 КУпАП, тобто із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                      О.В.Ігнатюк