22-ц/804/3426/20 
                                                                                242/2394/20 

                                                                  П О С Т А Н О В А  

                                                       ІМЕНЕМ                  УКРАЇНИ

     „ 24 ”  листопада 2020 року                                                місто Маріуполь  Донецької  області 
Єдиний унікальний номер 242/2394/20
Номер провадження 22-ц/804/3426/20 
Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого: Зайцевої С.А.
суддів: Баркова В.М., Пономарьової О.М.
за участю секретаря: Грішко С. В. 
учасники справи :  
позивач – заступник керівника Красноармійської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Курахівської селищної ради Донецької області
відповідач – ОСОБА_1   
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 11 серпня 2020 року головуючого судді Черкова В.Г. зі складанням повного тексту судового рішення 11 серпня 2020 року по цивільній справі про стягнення збитків , завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів  ,

В С Т А Н О В И В :

           У червні 2020 року заступник керівника Красноармійської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Курахівської селищної ради Донецької області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1   про стягнення збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів.
Позов мотивовано, тим, що Красноармійською місцевою прокуратурою під час опрацювання інформації щодо повноти та своєчасності надходження до місцевого бюджету плати за користування земельними ділянками, встановлено порушення інтересів держави в особі Курахівської селищної ради Донецької області. 
Відповідно до рішення Курахівської селищної ради № 6/7-51 від 10 березня 2011 року ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку площею 0,1838 га за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером 1413845900:01:002:0032, строком на 5 років. Право власності на зазначену земельну ділянку належить Курахівській міській раді.    
Між Курахівською селищною радою та ОСОБА_1 01 грудня 2011 року укладено договір оренди землі,відповідно до якого орендодавець надає,а орендар - відповідач приймає в строкове платне користування земельну ділянку під магазин-кафе для роздрібної торговлі продовольчими та промисловими товарами та надання комерційних послуг,яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 ,загальною площею 0,1838 га,який зареєстровано у відділі Держкомзему у м. Селидове Донецької області,про що 26 грудня 2011 року у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 141380004000275.
Згідно п.8 договору останній укладено на п*ять років. Після закінчення строку договору орендар (відповідач) має переважне право поновлення його на новий строк,та в цьому разі повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендавця  про намір продовжити його дію. 
Курахівською селищною радою неодноразово на адресу ОСОБА_1 направлялись листи щодо поновлення договору оренди землі, проте додаткова угода до договору оренди земельної ділянки ОСОБА_1 укладена не була, строк дії договору закінчився та поновлений не був. 
З вказаного часу ОСОБА_1 користується спірною земельною ділянкою без виникнення права власності, права користування та без державної реєстрації цих прав. Таким чином, ОСОБА_1 , не сплачуючи орендної плати за використання земельної ділянки за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати). Тому, просив стягнути з відповідача на користь Курахівської селищної ради збитки, завдані використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів за період з 01 травня 2017 року по 01 березня 2019 року у розмірі 55 372,84 грн та судові витрати на користь прокуратури Донецької області у розмірі 2102 грн.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 11 серпня 2020 року позов заступника керівника Красноармійської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Курахівської селищної ради Донецької області  задоволено.  Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Курахівської селищної ради збитки, завдані використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів у розмірі 55 372, 84 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1   просить скасувати рішення суду  та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування  та недоведеність обставин по справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
В обґрунтування доводів скарги зазначає, що договір оренди земельної ділянки з Курахівською селищною радою від 01 грудня 2011 року  було укладено на п`ять років, тобто строк його дії закінчився 30 листопада 2016 року.  Відповідно до відомостей з ЄДР від 27 січня 2017 року ним припинено підприємницьку діяльність як фізичною особи – підприємця та з даного часу підприємництвом він не займається. Вказує що, з метою отримання в користування спірної земельної ділянки, розташованої під його  нежитловим приміщенням, неодноразово звертався до Курахівської селищної ради з приводу укладання нового договору оренди спірної земельної ділянки, як із фізичною особою, яка не здійснює підприємницьку діяльність зі ставкою орендної плати 3% від грошової оцінки спірної земельної ділянки. Однак, отримував відмову оскільки , сесією селищної ради йому було надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою, затверджено технічну документацію щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі та передачі в оренду спірної земельної ділянки, але із максимальною ставкою орендної плати 12%, як для комерційного використання. Відповідно до листів зазначених позивачем від 26 грудня 2016 року, 25 травня 2017 року, 24 вересня 2018 року, 03 квітня 2019 року, про які йдеться у рішенні суду, щодо поновлення договору оренди землі, він не міг та не повинен був укладати додаткову угоду до договору оренди, оскільки  на той час вже не був  підприємцем та строк дії договору закінчився.
Крім того, актом обстеження спірної земельної ділянки, кадастровий номер 1413845900:01:002:0032, складеного комісією Курахівської селищної ради лише 11 грудня 2019 року, невірно зафіксовано, що на момент обстеження на земельній ділянці розташований об`єкт нерухомості, який використовується у цілях підприємницької діяльності, вказаний акт складався за його відсутності. 
Акт комісії про визначення розміру збитків від 13 травня 2020 року взагалі немає посилання на акт обстеження спірної земельної ділянки та складений стосовно земельної ділянки за кадастровим номером 14138459000:01:002:0032 . Розрахунок розміру збитків робився із квітня 2017 року по березень 2020 року без урахування строку позовної давності. Зауважує, що з рішення суду вбачається, що акт комісії по визначення розміру збитків було досліджено без витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки. Зазначає, що позивачем до позову не додано доказів в обґрунтування своїх вимог, а також розміру шкоди,  а також не стосуються земельної ділянки, користувачем якої він був, оскільки земельна ділянка за кадастровим номером 14138459000:01:002:0032 , про яку йдеться у акті комісії по визначення розміру збитків від 13 травня 2020 року, взагалі не була у його користуванні. 
До того ж, у мотивувальній частині рішення для задоволення вимог позивача судом не правильно застосовано вимоги цивільного законодавства , та  позивачем не  наведено належних матеріально-правових підстав для задоволення позову.  Також,зазначає, що судом не звернута увага, щодо наявності підстав у заступника керівника Красноармійської місцевої прокуратури звертатися  до суду з позовом у даній справі. 

Відзив на апеляційну скаргу Красноармійської місцевої прокуратури мотивований тим,що  відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).Не укладання договору оренди та не внесення відповідачем орендної плати за використання спірної земельної ділянки призвело до завдання позивачу збитків у вигляді не отриманого доходу у розмірі плати за користування вказаною земельною ділянкою. При цьому, користування нерухомістю неможливе без користування земельною ділянкою.
Приймаючи до уваги, що з квітня 2017 року по лютий 2019 року ОСОБА_1 користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень статей 1212-1214 ЦК України повинен відшкодувати позивачу всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна.
Відповідачем у скарзі зазначено про акт комісії по визнанню розміру збитків від 13 травня 2020 року . В позовні заяві та в матеріалах до вказаної заяви відсутні будь- які відомості про зазначений акт.
Єдиним правовим способом захисту територіальної громади в особі Курахівської селищної ради на отримання належної суми орендної плати за період з 01 травня 2017  року по 01 березня 2019 року, яка не була сплачена ОСОБА_1 в повному обсязі, є стягнення коштів, отриманих як дохід за рахунок власника земельної ділянки від користування земельною ділянкою без достатніх правових підстав. Прокурор обґрунтовано звернувся до суду із позовом на підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та довів бездіяльність компетентного органу, який протягом розумного строку не вжив заходів до стягнення в судовому порядку збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів в сумі 55 372,84 грн. Просили рішення суду залишити без змін,а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 

У відзиві на апеляційну скаргу голова Курахівської селищної ради Донецької області зазначив про те,що твердження скаржника на безпідставну відмову Курахівської селищної ради у задоволенні  вимог відповідача на укладення ним договору на користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідає дійсності. ОСОБА_1 своєчасно не продовжив дію договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться під його нежитловим приміщенням. Строк дії договору, яким було обумовлено орендну плату 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки закінчився 26 грудня 2016 року. Про необхідність продовження договору відповідачу було неодноразово повідомлено,про що свідчать відповідні листи  повідомлення,які знаходяться у матеріалах справи .
Натомість, відповідачем було подано заяву та необхідний пакет документів на складання технічної документації, відповідними діями на яку, стало прийняття селищною радою рішення від 21 червня 2017 року № 7/24-109 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 ».
Пунктом 2 рішення від 21 червня 2017 року  № 7/24-109 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 ». ОСОБА_1 рекомендовано у місячний термін заключити договір на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Технічну документацію подати на розгляд та затвердження відповідно чинного законодавства    
Відповідно до плану підготовки проектів регуляторних актів на 2017 рік, з метою встановлення прозорих та економічно обґрунтованих розмірів орендної плати, у відповідності до чинного законодавства, забезпечення рівних прав землекористувачів, ефективного використання земельного фонду селищної ради в інтересах громади селищ, Курахівською селищною радою прийнято рішення від 29 серпня 2017  року № 7/26-116 «Про Положення щодо встановлення розміру ставок орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності Курахівської селищної ради», яким затверджено ставки орендної плати за землю, і визначено, що ставка орендної плати за землі комерційного використання для торгівлі продовольчими та промисловими товарами становить 12% .
ОСОБА_1 у місячний термін рекомендації рішення від 21 червня 2017  року № 7/24-109 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 » виконано не було.
Проте, 21 вересня 2017 року , 13 січня 2020 року , 16 березня 2020 року відповідачем до селищної ради подано заяви з проханням залишити йому орендну плату 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відповіді громадянину ОСОБА_1 з роз`ясненнями, що з 29 серпня 2017 року орендна плата за землю встановлюється відповідно до «Положення щодо встановлення розміру ставок орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності Курахівської селищної ради» надавалися відповідачу під підпис. Отже, відповідач не вчинив жодних дій для укладання договору на оренду земельної ділянки, продовжуючи при цьому користуватись земельною ділянкою, надаючи увесь цей час приміщення будівлі по АДРЕСА_1 , для використання у підприємницькій діяльності, а саме: ФОП ОСОБА_2 - продуктовий магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ФОП ОСОБА_3 - промисловий магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ФОП ОСОБА_4 - продовольчий магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Приймаючи до уваги, що з квітня 2017 року по лютий 2019 року ОСОБА_1 користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень статей 1212-1214 ЦК України повинен відшкодувати позивачу всі доходи, які він  одержав  або міг  одержати від цього майна.
Акцентували увагу суду на той факт, що місцевий бюджет Курахівської селищної ради є вкрай недостатнім, бо на території селищної ради (смт. Курахівка та смт. Гостре) немає жодного містоутворюючого підприємства. Наповнення місцевого бюджету відбувається виключно за рахунок сплати єдиного податку малого підприємництва та оренди земельних ділянок комунальної власності.Під час обстеження земельної ділянки складено акти і встановлено, що ОСОБА_1 користується земельною ділянкою без державної реєстрації прав на неї. Таким чином, згідно ст. 1212 ЦУК України земельна ділянка є майном набутим ОСОБА_1 без достатньої правової підстави. Курахівською селищною радою не здійснено жодних дій щодо перешкоджання в укладанні відповідачем договору оренди земельної ділянки, а усі дії відповідача свідчать про навмисне затягування процесу оформлення земельної ділянки ,відповідно до чинного законодавства ,та наявність саме його вини в не укладанні договору і відповідно у безпідставному ним збагаченні.  Просили рішення суду залишити без змін,а апеляційну скаргу залишити без задоволення. 

У судовому засіданні апеляційного суду , проведеному в режимі відеоконференції, ОСОБА_1 та його представник адвокат Маруценко С.В. підтримали доводи апеляційної скарги . Представник прокуратури Васильєв О.І. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення,рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Представник Курахівської селищної ради Донецької області у судове засідання не з*явився,належним чином були  повідомлені  про дату, час і місце судового засідання,електронною поштою надали заяву про можливість  розгляду справи у їхню відсутність (а.с.115-116,139). 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга  підлягає залишенню без задоволення з таких підстав .
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення Курахівської селищної ради № 6/7-51 від 10 березня 2011 року та договору оренди землі від 01 грудня 2011 року, ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 05 років. 
Право власності на зазначену земельну ділянку належить Курахівській міській раді. Курахівською селищною радою неодноразово на адресу ОСОБА_1 направлялись листи щодо поновлення договору оренди землі, проте додаткова угода до договору оренди земельної ділянки ОСОБА_1 укладена не була, строк дії договору закінчився  та поновлений не був. Тобто, ОСОБА_1 з травня 2017 року користується спірною земельною ділянкою без виникнення права власності,права користування та без державної реєстрації цих прав, що підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 11 грудня 2019 року № 402-ДК/406/АО/10/01/-19 та актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом – земельної ділянки від 11 грудня 2019 року № 402-ДК/441/АП/09/01-19.
Відповідно до довідки Селидівського БТІ, ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Курахівською селищною радою на адресу відповідача направлялись листи від 26 грудня 2016 року, 25 травня 2017 року, 24 вересня 2018 року, 03 квітня 2019 року для розгляду питання щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку та здійснення плати за користування нею.
Рішенням Виконавчого комітету Курахівської селищної ради № 14 від 20 березня 2019 року затверджено акт комісії по визначення розміру збитків, заподіяних ОСОБА_1 Курахівській селищній раді, використанням земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без укладення договору оренди.
           Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції , застосував до правовідносин  сторін норми : глави 82 ЦК України, глави 24 Земельного кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» та виходив з того, що право власності на об`єкт нерухомості - приміщення магазину-кафе за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за відповідачем, а використання такого нежитлового приміщення неможливе без відповідної земельної ділянки, тому вимоги позивача, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Курахівської селищної ради грошових коштів для відшкодування збитків, завданих використанням  земельної ділянки площею 0,1838 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , без правовстановлюючих документів  55 372,84 грн , є обґрунтованими .  
            Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам справи.
            Відповідно до положень статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
          За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.                   
         Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
            Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
             У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
            Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.             
            При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.
             Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
            Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
             У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.
               Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.
            Встановлено, що з  2017  року по 01 березня 2019 року ОСОБА_1 використовував   спірну земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату не сплачував , хоча земельна ділянка використовувалась для розміщення належного йому об`єкта нерухомого майна.
            Таким чином, предметом позову у цій справі є стягнення із власника  об`єкта нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено.
            Вирішуючи спір , суд виходить  із того, що відповідач , як фактичний  користувач  земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберігає  у себе кошти, які  мав  заплатити за користування нею, зобов`язаний  повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України,що підтверджується позицією Верховного Суду ( постанова  Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), постанова від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19).
            Таким чином, врахувавши наведені норми матеріального права та обставини справи, встановивши факт використання відповідачем  земельної ділянки без достатніх правових підстав, суд дійшов обґрунтованого висновку, що правова підстава для набуття (збереження) майна - земельної ділянки 0,1838 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ,  у відповідача  відсутня, у Курахівській селищній ради Донецької області  правомірно  виникло право на стягнення коштів, отриманих безпідставно, у розмірі орендної плати за її використання, як суми, яку мав би отримати місцевий бюджет.
           Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 157 ЗК України). Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 « Про порядок визначення та відшкодування збитків  власникам землі та землекористувачам « .
        Наведений позивачем розрахунок неотриманого селищною радою доходу від орендної плати за землю належним чином мотивований.
        В позовній заяві , враховано строк позовної давності, та зазначено, що при здійснені обрахунку суми відшкодування необхідно не враховувати плату за квітень 2017 року та здійснювати  розрахунок з травня 2017 року. Як наслідок, за період з 01 травня 2017  року по 31 грудня 2017 року  сума до відшкодування - 14 571,80 грн., з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року  - 34 972,32 грн., з 01 січня 2019 року по 01 березня 2019 року   - 5 828,72 грн. Всього до сплати за користування земельною ділянкою площею 0,1838 га по АДРЕСА_1 , за період з 01 травня 2017 року по 01 березня 2019 року  до бюджету має надійти  55 372,84 грн. При цьому враховано, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 153 620,04 грн.
       Сума, яка підлягає до сплати встановлена від використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів, розрахована як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачуються за регульованою ціною, встановленою для даної земельної ділянки, оскільки саме орендна плата є єдиною можливою формою плати за користування ОСОБА_1 спірною земельною ділянкою.
           Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
          Частиною другою статті 2 ЦК України передбачено, що одним з учасників цивільних правовідносин є держава, яка згідно зі статтями 167, 170 цього Кодексу набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.
            Згідно із частиною другою статті 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
            Одним з таких органів є прокуратура, на яку статтею 131-1 Конституції України, покладено представництво інтересів держави у в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
            Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).
           У справі, що розглядається, прокурор, звертаючись до суду з позовом обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді в особі Курахівської  селищної  ради, вказавши, що Курахівська селищна  рада протягом тривалого часу не вживає дієвих заходів до стягнення збитків, заподіяних безоплатним використанням земельної ділянки, що свідчить про неналежне виконання нею повноважень у земельних відносин.
          За викладених обставин, посилання в апеляційній скарзі на відсутність у прокурора повноважень на звернення до суду з цим позовом є безпідставними.
          Суд правильно встановив фактичні обставини справи, а не зазначення в оскаржуваному рішенні  ст.ст.1212,1214  ЦК України не впливає на правильність рішення суду ,та не тягне за собою  підстав для скасування рішення суду. 
Відповідно до акту приймання – передачі земельної ділянки від 26 грудня 2011 року ,ФОП ОСОБА_1 прийняв в строкову оренду строком на 5 років земельну ділянку площею 0,1838 га за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером 1413845900:01:002:0032. Цільове використання земельної ділянки – роздрібна торгівля продовольчими та промисловими товарами .
Акти , на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, складені під час перевірки додержання вимог земельного законодавства ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, а саме : 11 грудня 2019 року акт обстеження земельної ділянки за № 402-ДК/406/АО/10/01/-19 та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 11 грудня 2019 року за № 402 - ДК/441/АП/09/01-19, за участю спеціаліста з питань благоустрою та земельних відносин Курахівської селищної ради.
Рішенням виконавчого комітету Курахівської селищної міської ради № 14 від 20 березня 2019 року затверджено акт комісії від 19 березня 2019 року  про визначення розміру збитків, заподіяних ОСОБА_1 Курахівський селищній раді використанням земельної ділянки, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , без укладення договору оренди.
Відповідачем у скарзі зазначено про акт комісії по визнанню розміру збитків від 13 травня 2020 року . В позовні заяві та в матеріалах до вказаної заяви відсутні будь- які відомості про зазначений акт. 
          Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
          Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
         Перевірені доводи апеляційної скарги є безпідставними,обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні , судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права. 
          Доводи ,викладені в апеляційній скарзі ,фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. 
            Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи ,перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку .
             Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
             Ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною.  Тому, у суду першої інстанції були усі підстави розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін,про що зазначено в ухвалі суду від 11 червня 2020 року. 
             Розподіл судових витрат між сторонами врегульовано  статтею 141 ЦПК України.У зв*язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення ,а рішення суду першої інстанції без змін,нового розподілу судових витрат не проводиться. 
Керуючись ст.ст. 374,375,381,382  ЦПК України, апеляційний суд –

                                                                   П О С Т А Н О В И В  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 11 серпня 2020 року – залишити без змін.

            Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.
            Повний текст постанови складений 04 грудня 2020 року . 

            Судді: