Ухвала
12 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 361/18/18
провадження № 61-13026ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2019 року у складі судді Дутчак І. М. та постанову Київського апеляційного суду від 21 липня 2020 року у складі колегії суддів: Таргоній Д. О., Ігнатченко Н. В., Голуб С. А., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У січні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.
 
Позов мотивувало тим, що 28 травня 2015 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спєктр» (далі - ТОВ «Спєктр») укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 672а5к5, предметом якого є майнові інтереси ТОВ «Спєктр», що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
 
16 січня 2016 року на регульованому перехресті вулиць Київської та Короленка у місті Бровари Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого транспортного засобу марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і транспортного засобу марки «Skoda Felicia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , у результаті якої обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. 
 
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 
08 лютого 2016 року у справі № 361/355/16-п ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.
 
Позивач, за заявою ТОВ «Спєктр» від 20 січня 2016 року про настання страхового випадку, згідно із складеним 25 січня 2016 року страховим актом № АХА2001006 та розрахунком суми страхового відшкодування, сплатив ТОВ «Спєктр» страхове відшкодування в розмірі 27 425,16 грн. 
 
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ «СК «Альфа-Гарант»).
 
ТДВ «СК «Альфа-Гарант» у порядку регресу сплатило ПрАТ «СК «АХА Страхування» (після зміни назви - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», далі - ПрАТ «Страхова компанія «АРКС») частину страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля в розмірі 16 875,82 грн.
 
Посилаючись на те, що отримана позивачем сума страхового відшкодування (з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля) у розмірі 16 875,82 грн нарахована ТДВ «СК «Альфа-Гарант» не охоплює всієї суми виплаченого потерпілому страхового відшкодування у розмірі 27 425,16 грн, згідно договору добровільного страхування від 28 травня 2015 року, укладеного між ПАТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ «Спєктр», позивач просив стягнути із ОСОБА_1 на його користь майнову шкоду у розмірі 6 436,01 грн. 
 
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень 
 
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 
30 жовтня 2019 року позов ПрАТ «СК «АХА Страхування»(після зміни назви - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», далі - ПрАТ «СК «АРКС») задоволено частково.
 
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» майнову шкоду 500,00 грн. 
 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 21 липня 2020 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «АРКС» залишено без задоволення. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2019 року залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
У вересні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПрАТ «СК «АРКС», в якій заявник просив рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 липня 2020 року скасувати, і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для заявника.
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування 
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Ціна позову у даній справі становить 6 436,01 грн та станом на 01 січня 
2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00*100=210 200,00).
 
Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону. 
 
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Щодо доводів касаційної скарги про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та виняткове значення для заявника
 
Посилання заявника на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, є безпідставними, оскільки наведена, як приклад постанова Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 ухвалена за інших встановлених судами фактичних обставин справи. З огляду на наведене, відсутні підстави вважати, що касаційна скарга ПрАТ «СК «АРКС» стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
 
Щодо доводів про те, що справа має виняткове значення ПрАТ «СК «АРКС», Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обгрунтування. Заявник не навів переконливих доводів та не надав відповідних доказів, які б свідчили про те, що справа має, для нього виняткове значення, а сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не дає підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Верховний Суд врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).
 
Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, відсутні підстави вважати, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та, що справа має виняткове значення для заявника, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 липня 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:        	Г. І. Усик     І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак