П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/8018/20	
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді:  Стас Л.В.
суддів: Турецької І.О. ,  Шеметенко Л.П. 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №61878201 від 21.04.2020 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він зареєстрований та проживає в Одеській області, працює у регіональному відділі безпеки Південного регіону ТОВ «НОВА ПОШТА» у м. Одесі, що підтверджується копією довідки з місця роботи. Позивач вважає, що приватний виконавець Дорошкевич В.Л., яка діє в межах виконавчого округу міста Києва, в порушення ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника – фізичної особи або за місцезнаходженням майна боржника,  прийняла до виконання виконавчий документ за відсутності інформації стосовно того, що в межах території виконавчого округу м. Києва наявне майно, що належить позивачу та не врахувала, що місцем реєстрації та проживання позивача є: АДРЕСА_1 .
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 - задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження №61878201 від 21 квітня 2020 року з виконання виконавчого напису №8123, виданого 15.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., про стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінфорс " заборгованості у розмірі 10221,30 грн.
Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840,80 грн.
В апеляційній скарзі, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначила, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано того, що до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. надійшов виконавчий документ – виконавчий напис №8123 від  15.04.2020 року, виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., в якому чітко зазначено, що боржник ( ОСОБА_1 ) проживає у межах виконавчого округу м.Києва, а тому у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу з мотивів пред`явлення його не за місцем виконання. 
Також, апелянт посилається на те, що ані Законом України “Про виконавче провадження”, ані Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, не передбачено обов`язку проведення приватним нотаріусом виконавчих дій, спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження. Так само законодавством не передбачено обов`язку для стягувача надавати приватному виконавцю документи на підтвердження факту проживання, перебування боржника – фізичної особи за певною адресою в межах свого виконавчого округу.
Позивач та третя особа, не скористалися своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 02 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СС ЛОУН" та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №500827-А.
15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. видано виконавчий напис №8123 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс ", яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ "СС ЛОУН" на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 40071779-13 від 25.06.2019 року, заборгованості у розмірі 10221,30 грн..
21.04.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю " Фінфорс " звернулося до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни із заявою про примусове виконання виконавчого напису №8123 від 15.04.2020 року.
У вказаній заяві про примусове виконання рішення стягувачем зазначено, що адресою місця реєстрації боржника – ОСОБА_1 є   АДРЕСА_1 , а адресою проживання: АДРЕСА_2 .
21 квітня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №61878201 з виконання виконавчого напису №8123, виданого 15.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінфорс " заборгованості у розмірі 10221,30 грн.
Вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач при відкритті виконавчого провадження не пересвідчилася з достовірних джерел про наявність місця проживання (місця реєстрації)  боржника у відповідному виконавчому окрузі. При цьому, судом встановлено, що місце проживання та реєстрації боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність, а виконавчий документ у виконавчому провадженні ВП № 61878201 прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду, з таких мотивів.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 3 ч.1 ст. 3 Закону №1404-VІІІ передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Частинами 1 та 2 ст. 5 Закону №1404-VІІІ встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених ст. 3 цього Закону.
Згідно з ч.2 ст. 24 Закону №1404-VIIІ приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02 червня 2016 року №1403-VIII (далі Закон №1403-VIII).
Згідно зі ст. 1 цього Закону примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (надалі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках – на приватних виконавців.
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 23 Закону №1403-VIII у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Частинами 1 та 2 ст. 25 Закону №1403-VIII визначено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя; приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802 (далі Інструкція №512/5) визначено, що виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.
Згідно з п.4 Розділу ІІІ Інструкції №512/5 виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.
Пунктом 10 ч.4 ст. 4 Закону №1404-VIIІ передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Відповідно до п.5 Розділу ІІІ Інструкції №512/5 у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
Згідно з п.10 Розділу ІІІ Інструкції №512/5 місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених ст. 24 Закону.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон №1404-VIII визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому, право приватного виконавця відкрити виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює свою діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
Таким чином, якщо місце проживання, перебування боржника – фізичної особи або місце знаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та, відповідно, на яку розповсюджується компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання. В протилежному випадку - виконавчий документ повертається стягувачу приватним виконавцем без прийняття його до виконання як такий, що пред`явлений не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта НОМЕР_1 .
Місце реєстрації позивача в Одеськійобласті також підтверджено договором про надання кредиту №500827-А від 02.03. 2019 року, укладеному з ТОВ "СС ЛОУН".
Водночас, приймаючи виконавчий документ до свого виконання, відповідач виходив з того, що у виконавчому написі №8123 від 15.04.2020 року, що виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., вказано місце проживання боржника АДРЕСА_2 . 
Однак, як встановлено судом та не спростовано апелянтом, ОСОБА_1 не проживає та не перебуває у м. Києві та у вказаному місті відсутнє будь-яке майно вказаної фізичної особи – боржника.
Будь-яких даних, які б підтверджували наявність майна у позивача у м. Києві, приватним виконавцем ані до суду першої ані до суду апеляційної інстанцій не надано.
Таким чином, оскільки копії матеріалів виконавчого провадження не містять відомостей щодо проживання/перебування позивача у м. Києві або наявності у нього там майна, що надавало б приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. підстави прийняти до виконання виконавчий напис та відкрити виконавче провадження з його примусового виконання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності у відповідача правових підстав для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №61878201 від 21.04.2020 року щодо примусового виконання виконавчого напису №8123 від 15.04.2020 року, що виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 10221,30 грн.
Колегія суддів вважає помилковими посилання апелянта на відсутність в Законі України "Про виконавче провадження" норми, яка передбачає проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку відомостей, які зазначені у заяві стягувача, до відкриття виконавчого провадження, оскільки приватний виконавець, вирішуючи питання щодо прийняття виконавчого документу та відкриття виконавчого провадження, має перевіряти наявність або відсутність підстав для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання, в тому числі і пред`явлення виконавчого документу за місцем виконання.
Більше того, відсутність у Законі прямої вказівки на вчинення таких дій жодним чином не звільняє приватного виконавця від виконання вимог закону, зокрема, приписів Закону №1404-VIII та Закону №1403-VIII, щодо прийняття ним до виконання виконавчих документів саме за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або за місцезнаходженням майна боржника в межах відповідного округу, в якому приватний виконавець здійснює діяльність.
Колегія суддів зазначає, що вказана у виконавчому написі №8123 від 15.04.2020р. чи заяві стягувача інформація про проживання боржника, не може слугувати достатньою та достовірною підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого напису у місті Києві, без перевірки приватним виконавцем інформації щодо проживання боржника на час вчинення відкриття виконавчого провадження, адже, у протилежному б випадку, допускалося б можливість зазначення стягувачем будь-якої адреси боржника (не підтвердженої доказами) задля штучної зміни виконавчого округу. 
Таким чином, особливо важливою є необхідність встановлення дійсності адреси у випадку, коли документальні підтвердження її відповідності місцю проживання чи перебування, відсутні.
Встановивши у даній справі, що передумовою прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження слугувало зазначення у виконавчому документі неналежної та взагалі сторонньої адреси боржника, колегія суддів вважає неможливим подальше провадження приватним виконавцем виконавчий дій за неналежним місцем виконання, адже всі подальші дії відбуватимуться всупереч вимог Закону України “Про виконавче провадження”.
Стосовно посилань апелянта на правову позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі від 25.01.2019 року у справі №511/1342/17, колегія суддів зазначає, що даною ухвалою Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження, не здійснюючи касаційний розгляд, і з цієї ухвали Верховного Суду не вбачається, яким чином було визначено місце перебування боржника судом апеляційної інстанції та якими доказами воно підтверджувалося. Крім того, в ухвалі Верховного Суду зазначено, що в обґрунтування  касаційної скарги скаржник посилався на те, що в оскаржуваній постанові, було зазначено іншу адресу місця проживання боржника, що потягло не отримання цією особою постанови державного виконавця. А відтак, відсутні підстави вважати, що обставини у даній справі та у справі №511/1342/17 є подібними.
Такого висновку колегія суддів дійшла з урахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом у постановах від 30.04.2020 року у справі № 580/3311/19, від 08.04. 2020 року у справі №804/6996/17, в яких суд касаційної інстанції зазначив, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.
З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про скасування спірної постанови, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції  відсутні.
Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд – 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни – залишити без задоволення. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Дата складення повного тексту судового рішення 19.11.2020р. 

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Турецька І.О.    Шеметенко Л.П.