ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 року                                        м.Дніпро                  Справа №  904/3741/20
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючий суддя: Чус О.В. (доповідач),
судді:  Кузнецова І.Л.,  Кощеєв І.М.

Розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020р., повне рішення складено  29.09.2020, суддя Ніколенко М.О., у справі №904/3741/20

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ 
до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг 
про стягнення пені у розмірі 61 650,14 грн., 3% річних у розмірі 12 088,26 грн., інфляційної складової у розмірі 20 414,81 грн. та збитків у розмірі 77 083,24 грн. 

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.
Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" про стягнення пені у розмірі 61650,14 грн., 3% річних у розмірі 12 088,26 грн., інфляційної складової у розмірі 20 414,81 грн. та збитків у розмірі 77 083,24 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 у справі №904/3741/20 позов задоволено: з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломерержа" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" стягнуто  пеню у розмірі 61 650,14 грн., 3% річних у розмірі 12 088,26 грн., інфляційну складову у розмірі 20 414,81 грн.,збитки у розмірі 77 083,24 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2       568,55 грн.
Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №3488/18-БО-5/3 постачання природного газу від 05.10.2018 в частині своєчасної оплати за переданий газ у період з листопада 2018 року по квітень 2019 року та дотримання відповідачем обсягів природного газу в квітні 2019 року.  Враховуючи наявність прострочення виконання грошового зобов`язання щодо своєчасної оплати природного газу, місцевий господарський суд перевіривши розрахунки позивача, дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені та 3% річних у заявленому розмірі. 
Місцевим господарським судом встановлено, що відповідачем у квітні 2019 року фактично спожито природного газу в обсязі понад встановлений пунктом 2.1 договору обсяг природного газу, тому позивачем нараховані збитки за порушення договірної величини споживання газу у квітні 2019 року у розмірі 71 062,35 грн. на підставі пунктів 3.13 та 5.7 договору, пункту 1 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496.  Перевіривши розрахунок нарахованих збитків, місцевий господарський суд визнав їх обґрунтованими, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.  
При цьому місцевим господарським судом відхилені заперечення відповідача щодо безпідставності нарахування збитків за перевищення договірних обсягів споживання природного газ з тих підстав, що предметом спору у даній справі є збитки, які поніс постачальник внаслідок споживання відповідачем природного газу понад встановлений пунктом 2.1 договору обсяг газу у квітні 2019 року тобто до 12.10.2019, водночас саме з 12.10.2019 положення пункту 1 розділу VI та пункт 10 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015  №2496 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827 та, відповідно, пункту 10 розділу ІІ вказаних Правил, не підлягають застосуванню до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа".

Доводи та вимоги апеляційної скарги.
Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 у справі №904/3741/20 в частині стягнення з  Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 77 083,24 грн. збитків, ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні частини позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення збитків за перевищення договірних обсягів споживання природного газу у квітні 2019 року, місцевий господарський суд не врахував інформацію, викладену у листі №474/6-19 від 03.09.2019 Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про те, що інформаційна платформа Оператора ГТС ідентифікує Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" як споживача природного газу за єдиним ЕІС-кодом, тому алокація фактичних обсягів спожитого природного газу здійснюється в цілому по споживачу, а не по укладеним договорам між постачальником природного газу та споживачем. При розрахунку розміру відхилення фактичного обсягу спожитого природного газу від підтвердженого (замовленого), Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" має враховувати загальний обсяг спожитого природного газу за ЕІС-кодом. 

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.
13.11.2020 від Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" надійшли пояснення, в яких відповідач просуть суд звернути увагу на п. 1 р. 6, п. 10 р.2 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015р., які застосовано місцевим судом при задоволенні позовних вимог в частині стягнення збитків.
Вважає, що судом  не взято до уваги грубе порушення прав та інтересів КПТМ «Криворіжтепломережа», оскільки не зважаючи на недопустимість нав`язування вимоги «Бери або плати», що вже було предметом розгляду Арбітражним інститутом Торгової палати м. Стокгольм 22.12.2017р. та 28,02.2018р. (рішення за позовом ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та Газпромом (інформація з офіційного сайту ПАТ «НАК «Нафтогаз України»).
Так, за спірний період Позивач намагається стягнути збитки за споживання природного газу КПТМ «Криворіжтепломережа» в обсягах, які є меншими від замовлених (це підтверджено актом-претензією Позивача №26- 1254-19:
-           замовлено 304,000 тис.куб.м.
-           фактично спожито 277 683 тис.куб.м.
-           відхилення 26,317 тис.куб.м. помножено на ціну природного газу 7 482,61 грн. =70 891,15 грн. (збитки).
Також просить суд звернути увагу на те, що Позивачем за спожитий природний газ виставлено рахунок та отримано оплату. Тому в даному випадку Позивач отримав вартість спожитого природного газу, що не може бути збитковістю. 
25.11.2020 від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшли заперечення, в якох позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Вказує, що обов`язок відповідача відшкодувати збитки у разі відхилення планових обсягів природного газу від фактично спожитих передбачений умовами договору та пунктом 1 Розділу VІ Правил постачання природного газу. Позивач не погоджується із доводами апелянта про визначення  відхилення обсягу фактично спожитого газу від договірної величини на підставі усіх укладених договорів зі споживачем, зазначаючи, що порядок вирахування обсягів газу здійснюється виключно на підставі кожного окремого договору, укладеного зі споживачем.  Оскільки спірні відносини виникли щодо перевищення обсягів спожитого природного газу за квітень 2019 року позивач погоджується із місцевим господарським судом, що до спірних правовідносин мають бути застосовані Правила постачання природного газу в редакції, чинній на той час. 

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.11.2020 (колегією суддів у складі: головуючого судді Чус О.В., суддів Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 у справі №904/3741/20. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

Стислий виклад обставин справи, встановлених судами.
Між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") (надалі – постачальник) та Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломерержа" (надалі - споживач) було укладено договір купівлі - продажу природного газу № 3489/18-БО-5/3 від 05.10.2018 (надалі - договір).
Пунктом 12.1 договору  (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018) визначено, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника  і діє в частині постачання природного газу до 30.04.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків – до їх повного здійснення.
Відповідно до п.1.1. договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018), постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.
Позивач виконав умови договору, за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року поставив відповідачу природний газ на загальну суму 13     444     899,41 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу (том 1, а.с. 44 - 49). 
Відповідно до п. 5.1 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018), оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду.
Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.
Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і оплатив поставлений позивачем природний газ з порушенням встановлених строків. Вказане підтверджується виписками по рахунку Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (том 1, а.с. 75 - 129).
Пунктом 7.2 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018) встановлено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Пунктом 3.13 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018) встановлено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п. 2.1 цього договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у порядку, визначеному п. 5.7 цього договору. При цьому розмір збитків визначається наступним чином:
3.13.1. якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;
3.13.2. якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (V ф - V п) х Ц х K,
де: V ф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором відповідно до акту приймання - передачі природного газу;
V п - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п. 2.1 цього договору;
Ц - ціна природного газу за цим договором;
K - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.
Згідно з п. 5.7 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018), відшкодування постачальнику вартості збитків, розрахованих відповідно до умов пункту 3.13 цього договору, здійснюється наступним чином:
- Постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив пункт 3.9 договору та не надав акт приймання передачі, то використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м.) та замовлених обсягів, визначених пунктом 2.1 договору, розраховує збитки відповідно до підпунктів 3.13.1 або 3.13.2 пункту 3.13 договору; 
- Постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків; 
- Споживач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати постачальнику вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.
Так, відповідно до п. 2.1 договору (в редакції додаткової угоди № 6 від 20.03.2019), замовлений обсяг природного газу у березні 2019 року складає 304,0 тис. куб.м.
Разом з тим, відповідно до акту приймання – передачі природного газу від 31.03.2019, у березні 2019 року відповідач фактично спожив природний газ в обсязі 277,683 тис. куб.м. Тобто на 8,66 % менше замовленого обсягу.
На підставі пункту 3.13 договору, постачальником було нараховано споживачу суму збитків у розмірі 70     891,15 грн. за порушення договірної величини споживання газу у березні 2019 року.
Постачальником було направлено споживачу акт-претензію № 26-1254-19 від 16.05.2019 на суму 70     891,15 грн. Вказана претензія, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0100108997596, була отримана споживачем 23.05.2019.
Листом № 1966/12 від 18.06.2019 споживач зазначив про відмову сплачувати грошові кошти за актом-претензію № 26-1254-19 від 16.05.2019, оскільки вважає такий акт недійсним.
Листом № 26-4493-19 від 02.12.2019 постачальником було здійснено перерахунок збитків за порушення договірної величини споживання газу у березні 2019 року. Відповідно до зробленого перерахунку, такі збитки становлять 6     020,89 грн.
Лист № 26-4493-19 від 02.12.2019 був отриманий споживачем 13.12.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0100174550756.
Листом № 4059/07 від 23.12.2019 споживач зазначив про відмову сплачувати грошові кошти, вказані у листі № 26-4493-19 від 02.12.2019.
Відповідно до п. 2.1 договору (в редакції додаткової угоди № 8 від 25.04.2019), замовлений обсяг природного газу у квітні 2019 року складає 51,0 тис. куб.м.
Разом з тим, відповідно до акту приймання – передачі природного газу від 30.04.2019, у квітні 2019 року відповідач фактично спожив природний газ в обсязі 69,994 тис. куб.м. Тобто на 37,24 % більше замовленого обсягу.
На підставі пункту 3.13 договору, постачальником було нараховано споживачу суму збитків у розмірі 71     062,35 грн. за порушення договірної величини споживання газу у квітні 2019 року.
Постачальником було направлено споживачу акт-претензію № 26-2239-19 від 13.06.2019 на суму 71     062,35 грн. Вказана претензія, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0100109653238, була отримана споживачем 27.06.2019.
Листом № 2195/12 від 11.07.2019 споживач зазначив про відмову сплачувати грошові кошти за актом-претензію № 26-2239-19 від 13.06.2019, оскільки вважає такий акт недійсним.
Предметом спору є стягнення з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" пені,  3% річних за порушення строків оплати за природний газ, інфляційної складової та збитків за перевищення обсягів фактично спожитого природного газу. 

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання  належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). 
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання.
Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем нараховані та заявлені до стягнення з відповідача пеню у розмірі 61 650,14 грн., 3% річних у розмірі 12 088,26 грн. за період з 27.12.2018 по 01.05.2019 та інфляційну складову у розмірі 20 414,81 грн. за період січень 2019
Перевіривши здійснений позивачем розрахунків пені, 3% річних, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що розрахунок здійснений арифметично та методологічно вірно, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають        задоволенню повністю.
Апеляційна скарга не містить  доводів щодо неправильності здійсненого розрахунку 3% річних.
У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217, частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до пункту 7.2 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018) у разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. 
Позивачем нарахована та заявлена до стягнення пеня за порушення строків оплати природного газу за загальний період з 27.12.2018 по 01.05.2019 у сумі 61 650,14 грн.  
Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що розрахунок пені здійснений арифметично та методологічно вірно, а відтак позовні вимоги про стягнення пені в сумі 61 650,14  грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
Апеляційна скарга не містить  доводів щодо неправильності здійсненого розрахунку пені. 
Відповідно до пункту 5.7 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018) відшкодування постачальнику вартості збитків, розрахованих відповідно до умов пункту 3.13 цього договору, здійснюється наступним чином:
- постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив пункт 3.9 договору та не надав акт приймання передачі, то використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м.) та замовлених обсягів, визначених пунктом 2.1 договору, розраховує збитки відповідно до підпунктів 3.13.1 або 3.13.2 пункту 3.13 договору; 
- постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків; 
- споживач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати постачальнику вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.
Так, відповідно до пункту 2.1 договору (в редакції додаткової угоди № 6 від 20.03.2019), замовлений обсяг природного газу у березні 2019 року складає 304,0 тис. куб.м.
Разом з тим, відповідно до акту приймання – передачі природного газу від 31.03.2019, у березні 2019 року Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" фактично спожило природний газ в обсязі 277,683 тис. куб.м., тобто  понад встановлений пунктом 2.1 договору обсяг природного газу.  
На підставі пункту 3.13 договору постачальником нараховані та заявлені до стягнення збитки у розмірі 70 891,15 грн. за порушення договірної величини споживання газу у березні 2019 року. 
Перевіривши розрахунки сум збитків, суд встановив, що вони зроблені правильно та відповідають вимогам чинного законодавства. 
При цьому місцевим господарським судом відхилені посилання відповідача про незастосування до нього положень пункту 1 розділу VI та пункт 10 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827.
Так, відповідно до пункту 17 частини 3 статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 прийняла постанову №2496 "Про затвердження Правил постачання природного газу", якою затвердила Правила постачання природного газу.
Пунктом 1 розділу VI та пунктом 10 розділу II Правил постачання природного газу (які кореспондуються з пунктом 3.13 договору) встановлений обов`язок споживача контролювати власне газоспоживання для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу та обов`язок споживача відшкодовувати постачальнику збитки, які останній поніс внаслідок споживання природного газу споживачем поза договірними величинами.
Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до положень статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" та статті 17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" 07.10.2019 винесено постанову № 2081 "Про внесення змін до Правил постачання природного газу", якою внесено до розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 № 1382/27827, зміни. Зокрема, абзац перший пункту 1 після слів та знака "споживачем, що не є побутовим" доповнено словами: "крім споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі статті 11 Закону України "Про ринок природного газу".
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2020 у справі №640/12090/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2020, встановлено, що з 12.10.2019 положення пункту 1 розділу VI та пункт 10 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827 та, відповідно, пункту 10 розділу ІІ вказаних Правил не підлягають застосуванню до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", а отже не є для нього юридично значимими. 
Враховуючи, що предметом спору у даній справі є збитки, які поніс постачальник внаслідок споживання відповідачем природного газу понад встановлений пунктом 2.1 договору обсяг газу у березні 2019 року, тобто до 12.10.2019, місцевий господарський суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача збитків у сумі 77 083,24 грн. 
Апелянт не погоджується із висновком місцевого господарського суду в частині стягнення збитків за перевищення договірних обсягів споживання природного газу у березні 2019 року, посилаючись на неврахування інформації, яка міститься у листі Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №474/6-19 від 09.09.2019 про те, що інформаційна платформа Оператора ГТС ідентифікує Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" як споживача природного газу за єдиним ЕІС-кодом, тому алокація фактичних обсягів спожитого природного газу здійснюється в цілому по споживачу, а не по укладеним договорам між постачальником природного газу та споживачем. При розрахунку розміру відхилення фактичного обсягу спожитого природного газу від підтвердженого (замовленого), Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" має враховувати загальний обсяг спожитого природного газу за ЕІС-кодом. Оскільки відповідачем у лютому 2019 року відхилення не виходило за рамки 5% договірного відхилення, апелянт вважає безпідставним стягнення з нього збитків за перевищення договірного обсягу споживання природного газу.  
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В матеріалах справи міститься лист Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №9344/16/7-19 від 03.09.2019 в якому, зокрема, зазначено, що інформаційна платформа Оператора ГТС ідентифікує Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" як споживача природного газу за єдиним ЕІС-кодом, тому алокація фактичних обсягів спожитого природного газу здійснюється в цілому по споживачу, а не по укладеним договорам між постачальником природного газу та споживачем. При розрахунку розміру відхилення фактичного обсягу спожитого природного газу від підтвердженого (замовленого), Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" має враховувати загальний обсяг спожитого природного газу за ЕІС-кодом. Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не мало правових підстав для нарахування збитків Комунальному підприємству теплових мереж "Криворіжтепломережа" у розрізі окремих договорів, укладених з порушенням вимог розділу ІІ Правил, оскільки розмір перевищення допустимого відхилення розраховується із загального обсягу спожитого природного газу по ЕІС-коду споживачем (або НІС-точок комерційного обліку). 
Таким чином, Національна комісія, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у листі №№9344/16/7-19 від 03.09.2019 зазначила про безпідставність нарахування Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" збитків Комунальному підприємству теплових мереж "Криворіжтепломережа" у розрізі окремих договорів, укладених з порушенням вимог розділу ІІ Правил, оскільки розмір перевищення допустимого відхилення розраховується із загального обсягу спожитого природного газу по ЕІС-коду споживачем (або НІС-точок комерційного обліку). 
Між тим, доказів визнання недійсним договору №3489/18-БО-5/3 від 05.10.2018 повністю або в частині, що стосується права постачальника (позивача) нараховувати збитки за відхилення договірного споживання обсягу газу відповідачем не надано. 
Враховуючи, що предметом спору є стягнення збитків за відхилення договірного споживання обсягу газу, нарахування яких передбачено умовами договору;  відповідачем не надано доказів визнання недійсним договору в частині, що стосується права постачальника (позивача) нараховувати збитки за відхилення договірного споживання обсягу газу, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги. 
При цьому апеляційний господарський суд зазначає, що питання укладення декількох договорів замість одного по ЕІС-коду споживача (або НІС-точок комерційного обліку) між позивачем і відповідачем з порушенням вимог розділу ІІ Правил, про якій вказано у листі №№9344/16/7-19 від 03.09.2019 Національною комісією, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, виходить за межі предмету доказуванні у справі №904/3741/20 про стягнення збитків за відхилення договірного споживання обсягу газу за конкретним договором (№3489/18-БО-5/3 від 05.10.2018). 
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд, оцінивши всі доводи сторін по даній справі, прийняв законне та обґрунтоване рішення. 
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги. 
Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення. 

Судові витрати.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта. 
Керуючись статтями 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 у справі №904/3741/20 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 у справі №904/3741/20 залишити без змін. 
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа".
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складений  -  28.12.2020.

Головуючий суддя                                                             О .В. Чус

Суддя                                                                                   І.Л. Кузнецова 

Суддя                                                                                І.М. Кощеєв