ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 320/3273/19
адміністративне провадження № К/9901/26699/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року (судді: Василенко Я.М., Кузьменко В.В., Шурко О.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - відповідач), в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 12 березня 2019 року № 450;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 21 березня 2019 року № 146 о/с;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 05 квітня 2019 року № 1170 о/с;
- поновити позивача на посаді заступника начальника відділу організації діяльності ізоляторі в тимчасовог отримання Головного управління Національної поліції в Київській області;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області нарахувати та виплатити на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києвавід 28 лютого 2020 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано накази Головного управління Національної поліції в Київській області від 12 березня 2019 року № 450, від 21 березня 2019 року № 146 о/с, від 05 квітня 2019 року № 1170 о/с в частині, що стосується позивача. Поновлено позивача на посаді заступника начальника відділу організації діяльності ізоляторів тимчасового тримання Головного управління Національної поліції в Київській області з 25 березня 2019 року. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 25 березня 2019 року по 28 лютого 2020 року в сумі 206 006,91 грн. В решті позову відмовлено. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року залишено без руху. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року повернуто апелянту разом із доданими до скарги матеріалами.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року апелянтом надано платіжне доручення № 3640 від 14 квітня 2020 року про сплату судового збору в розмірі 3 457, 80 грн. Однак, дане платіжне доручення, за висновками суду апеляційної інстанції, не є належним доказом сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, оскільки в ньому вказані невірні реквізити для сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції вказав, що вірні реквізити Шостого апеляційного адміністративного суду для сплати судового збору за подання апеляційних скарг: отримувач коштів - УК у Печерському районі/Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - UA658999980000034312206081055, код класифікації доходів бюджету - 22030101. Призначення платежу: 101; (ЄДРПОУ/РНОКПП апелянта); за розгляд апеляційної скарги (назва апелянта); Шостий апеляційний адміністративний суд; справа № (номер судової справи).
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції повернув апеляційну скаргу, оскільки апелянтом не були виконані вимоги ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року про залишення її без руху. 
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги.
У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Вказує, що в ухвалі суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху зазначені неправильні реквізити на які необхідно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 3 457, 80 грн., посилаючись на лист Державної казначейської служби України № 12-06- 16/22976, яким з 01 січня 2020 року встановлені нові реквізити та на офіційний сайт Шостого апеляційного адміністративного суду. 
Позиція інших учасників справи.
Відзиву на касаційну скаргу не надходило. 
Рух касаційної скарги
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року.
За результатом автоматизованого розподілу справи між суддями справу передано для розгляду колегії суддів у складі: (суддя-доповідач) Загороднюк А.Г., (судді): Єресько Л.О., Соколов В.М.
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2020 року призначено справу до розгляду.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги не пізніше п`яти днів з дня закінчення карантину, установленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), шляхом звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про усунення недоліків та направити таку заяву на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду з додаванням доказів (оригіналів), що підтверджують сплату апелянтом судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 3 457, 80 грн., або доказів, які б підтверджували наявність правових підстав для звільнення його від сплати судового збору.
На виконання ухвали суду від 08 квітня 2020 року Головним управлінням Національної поліції в Київській області було сплачено судовий збір.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року повернуто апелянту, у зв`язку з тим, що дане платіжне доручення, яке направлено Головним управлінням, як доказ сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, не є належним доказом сплати судового збору, оскільки в ньому вказані невірні реквізити для сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.
Предметом касаційного перегляду є вказана ухвала суду від 30 вересня 2020 року.
Оцінка висновку суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи.
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить із такого.
З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом підлягають застосуванню правила статті 341 КАС України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з частиною 4 статті 328 КАС України (в редакції чинній після 15 грудня 2017 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваних рішень визначаються статтею 242 КАС України (в редакції чинній після 15 грудня 2017 року), відповідно до якої рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Перевіряючи ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року на відповідність вищевказаним критеріям в межах доводів касаційної скарги Верховний Суд виходить із такого.
Частиною другою статті 298 далі - КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою цієї статті апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до частини другої статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
За положеннями частини третьої статті 169 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.
Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС України).
Як свідчать матеріли справи, в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху Шостим апеляційним адміністративним судом зазначено, що реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УК у Печерському районі/Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - UA658999980000034312206081055, код класифікації доходів бюджету - 22030101. Призначення платежу: 101; (ЄДРПОУ/РНОКПП апелянта); за розгляд апеляційної скарги (назва апелянта); Шостий апеляційний адміністративний суд; справа № (номер судової справи). 
Проте, згідно з інформацією, яка була розміщена на офіційному сайті Судової влади в розділі Шостого апеляційного адміністративного суду, з 01 січня 2020 року встановлені наступні платіжні реквізити для сплати судового збору за подачу апеляційної скарги: отримувач коштів УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA638999980313171206081026007; Код класифікації доходів бюджету 22030101.
Разом із тим суд не повинен тлумачити положення статті у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Водночас, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що неправильне зазначення в ухвали про залишення апеляційної скарги без руху реквізитів для сплати судового збору є підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги з направленням справи для продовження розгляду до Шостого апеляційного адміністративного суду.  
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Частиною четвертою статті 353 КАС України визначено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Отже, судом апеляційної інстанції не дотримано вимоги процесуального права, що призвело до постановлення незаконного судового рішення. З огляду на викладене, суд касаційної інстанції вважає за необхідне задовольнити касаційну скаргу та скасувати постанову суду апеляційної інстанції про залишення позову без розгляду, направивши справу до апеляційного суду для продовження розгляду.
Висновки щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки Верховний Суд повертає адміністративну справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції і не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області - задовольнити.
Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції (Шостого апеляційного адміністративного суду).
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач:                                                                      А.Г. Загороднюк

Судді                                                                                           Л.О. Єресько

                                                                                          В.М. Соколов