УХВАЛА

23 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 1.380.2019.001973
адміністративне провадження № К/9901/28592/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,
суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.
перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року 
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України, Західного територіального відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України, Західного територіального управління військової служби правопорядку про визнання протиправними та скасування наказів, рішень, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -
установив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Міністерства оборони України, Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України, Західного територіального відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України, Західного територіального управління військової служби правопорядку з вимогами визнати протиправними та скасувати:
- наказ Міністра оборони України від 09.04.2019 року № 64 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»;
- наказ Міністра оборони України від 12.04.2019 року № 67 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»;
- наказ Міністра оборони України (по особовому складу) від 16.04.2019 року № 197;
- рішення (наказ, розпорядження) начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України щодо накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення 25.03.2019 року у вигляді догани;
- рішення (наказ, розпорядження) начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України щодо накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення 04.04.2019 року у вигляді суворої догани.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року, позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано рішення начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень: від 25.03.2019 року у виді догани (усно); від 04.04.2019 у виді суворої догани (усно). Визнано протиправними і скасовано накази Міністра оборони України: від 09.04.2019 року №64 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; від 12.04.2019 року №67 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; від 16.04.2019 року №197 (по особовому складу) в частині, що стосується звільнення з військової служби у запас за підпунктом «д» (через службову невідповідність) підполковника юстиції ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні першого заступника Міністра оборони України.
Визнано протиправними та скасовано накази начальника Західного територіального відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України: від 12.04.2019 №3 (з основної діяльності) «Про призупинення виплати грошового забезпечення»; від 19.04.2019 року №9 (про виключення ОСОБА_1 з 19.04.2019 зі списків особового складу Західного територіального відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України та усіх видів забезпечення).
Вирішено поновити ОСОБА_1  на військовій службі як такого, що перебуває у розпорядженні першого заступника Міністра оборони України.
Вирішено стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 211427 (двісті одинадцять тисяч чотириста двадцять сім) гривень 37 коп.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Міністерство оборони України подало касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, та направити справу № 1.380.2019.001973 на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж статті обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б)         особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У силу пункту 1 частини шостої  статті 12 КАС України  справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні  Закону України "Про запобігання корупції"  займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду цієї справи є визнання протиправними та скасування наказів, рішень, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, 16 квітня 2019 року підполковника юстиції ОСОБА_1 звільнено з військової служби, де він обіймав посаду начальника Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції.    
Законом України “Про запобігання корупції”   визначено перелік службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, відповідно до якого посада ОСОБА_1 до таких не належить.
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції розглянули справу за правилами загального позовного провадження.
Разом з тим, пунктом 1 частини шостої   статті 12 КАС України   до справ незначної складності віднесено справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні   Закону України "Про запобігання корупції"   займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Таким чином, віднесення даної справи до справ незначної складності визначається не судом, а приписами   КАС України.
Скаржником в касаційній скарзі не наведено жодних виняткових обставин, передбачених підпунктами а) – г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, які б надавали можливість касаційного оскарження судових рішень.
Таким чином, аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України.
Отже, характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі за позовом ОСОБА_1 , як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 1 частини першої  статті 333 КАС України,  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зважаючи на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України  виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті  328, пунктом 1 частини першої статті  333 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України, Західного територіального відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України, Західного територіального управління військової служби правопорядку про визнання протиправними та скасування наказів, рішень, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                                                        В.Е. Мацедонська

Судді                                                                                                    Н.А. Данилевич
                                                                                                                                                                                                       Н.В. Шевцова