ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року	Львів	Справа № 826/4903/18 пров. № А/857/9733/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Бруновської Н.В., Глушка І.В.,
при секретарі судового засідання:                     Герман О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної авіаційної служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року у справі №826/4903/18 за адміністративним позовом Державної авіаційної служби України до Департаменту містобудування Львівської міської ради, Державної архітнктурно-будівельної інспекції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «ВБК Технобуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Діексбі Інтернешнл» треті особи Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького», Державне підприємство обслуговування повітряного руху про знесення самочинного будівництва,-
головуючий суддя першої інстанції – Лунь З.І.
місце ухвалення – м. Львів
дата складання повного тексту  - 15.06.2020

                                                     В С Т А Н О В И В :

Державна авіаційна служба України звернулася до суду з позовом до Департаменту містобудування Львівської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Діексбі Інтернешнл», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВБК Технобуд», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького», Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, в якому із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 31.07.2019, просить суд:
-зобов`язати ТОВ «Діексбі Інтернешнл» виконати рішення Державіаслужби від 13.02.2018 №104;
-зобов`язати ТОВ «ВБК Технобуд» виконати рішення Державіаслужби від 16.02.2018 №118.
-визнати протиправною бездіяльність Департаменту містобудування Львівської міської ради в частині непогодження об`єкта будівництва за адресою: м. Львів, вул. Івана Пулюя, 40 з Державіаслужбою та зобов`язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва;
-визнати протиправними дії Департаменту містобудування Львівської міської ради: щодо затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво багатоповерхових житлових будинків із вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою: м. Львів, вул. І. Пулюя, 36, затверджених наказами департаменту містобудування від 11.11.2014 № 339; від 05.12.2014 № 381; від 26.12.2014 № 441; від 05.12.2014 № 381; від 26.12.2014 № 440; від 26.12.2014 № 439; від 26.12.2014 № 438; від 26.12.2014 №437; від 26.12.2014 № 436; від 26.12.2014 № 435; від 13.05.2015 № 156; від 13.05.2015 № 157; від 13.05.2015 № 158; від 13.05.2015 № 159; від 13.05.2015 № 160; від 13.05.2015 № 161; від 02.03.2015 № 56; від 13.10.2017 № 929;
-визнати протиправними дії Департаменту ДАБІ у Львівській області щодо видачі декларацій про готовність об`єктів до експлуатації № ЛВ 143143350111, № ЛВ 143151540325, № ЛВ 143152100756, № ЛВ 143153633721, № ЛВ 143153634351, № ЛВ 143153634390, № ЛВ 143153634428, № ЛВ 143153646578, № ЛВ 143153646668, № ЛВ 143160780605; сертифікатів готовності готовності об`єктів до експлуатації: № ЛВ № 162183330545, JIB № 162182080790, JIB № 162181501719; дозволів на будівельні роботи: ЯВ № 112182890788, ЛВ № 112182532092 та скасувати їх;
-знести самочинне будівництво за адресою: м. Львів, вул. І. Пулюя, 40 та привести ділянку в попередній стан.
Ухвалою суду від 10.04.2019, яка занесена до протоколу судового засідання, суд задовольнив клопотання представника позивача та залучив до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького", Державне підприємство обслуговування повітряного руху України.
Ухвалою суду від 01.07.2019, яка занесена до протоколу судового засідання, суд задовольнив клопотання представника позивача та допустив заміну відповідача, Львівської міської ради належним, - Департаментом містобудування Львівської міської ради.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскільки будівництво у м. Львові, вул. Пулюя, 40 здійснювалося без належного погодження місця розташування та висоти об`єкту будівництва, умов забудови, використання землі і споруд з Державіаслужбою України, відтак таке будівництво є самочинним, а збудований об`єкт підлягає знесенню. Просить позов задовольнити.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції,  позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що висновки суду першої інстанції, викладені у судовому рішенні, є необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню. 
Зокрема, апелянт вказує на те, що Відповідачами 1, 2 порушено вимоги законодавства щодо будівництва на приаеродромній території, а рішення Державіаслужби про припинення будівництва від 13.02.2018 №№ 104,118 винесені на підставі закону, не оскаржені та не скасовані у визначеному порядку, а тому підлягають негайному виконанню.
Крім цього, 13.09.2018 на адресу Державіаслужби надійшла заявка Відповідача 1 щодо погодження об`єкта будівництва за адресою: м. Львів, вул. І. Пулюя, 40 з додатками.
Опрацювавши вказану заявку Державіаслужбою листом від 28.09.2018 № 10.2/470-18 було повернуто пакет документів Відповідача 1, оскільки в заявці Відповідача 1 та висновках провайдера аеронавігаційного обслуговування та експлуатанта аеродрому було вказано різні адреси будівництва та різні точки географічних координат, що унеможливлювало ідентифікацію об`єкта будівництва. Оскільки Державіаслужбою не було надано погодження, то рішення Державіаслужби від 13.02.2018 №№ 104, 118 залишаються невиконаними.
Разом з тим, 07.08.2019 до Державіаслужби звернувся Львівський професійний коледж готельно-туристичного та ресторанного сервісу із заявкою № 249 щодо погодження об`єкта будівництва за адресою: м. Львів, вул. І. Пулюя, 36.
Опрацювавши вказану заявку та додатки до неї, Державіаслужбою 20.09.2019 було надано погодження № 1.16.16-6423-19.
Державіаслжубою було взято до уваги, що об`єкти за адресами: м. Львів, вул. І. Пулюя, 40 та м. Львів, вул. І. Пулюя, 36 є одним і тим самим об`єктом будівництва, яке ведеться Відповідачами 1, 2,  але згідно з матеріалів справи оспорюваний об`єкт будівництва складається з 15 секцій, в якому на кожну секцію видані окремі документи.
Відповідно до заявки Львівського професійного коледжу готельно- туристичного та ресторанного сервісу від 07.08.2019 № 249 та додатків до неї, останній просив Державіаслужбу погодити саме 14 та 15 секції об`єкта будівництва за адресою м. Львів, вул. Івана Пулюя, 36.
Отже, погодження Державіаслужби від 20.09.2019 № 1.16.16-6423-19 видано не на весь об`єкт будівнитцва, а тільки на ті секції, які просив погодити Львівський професійний коледж готельно-туристичного та ресторанного сервісу, що підтверджує той факт, що рішення Державіаслужби від 13.02.2018 №№ 104, 118 не виконані, а оспорюваний об`єкт не погоджений у встановленому порядку.
Судом першої інстанції не враховане вищевикладене та не прийнято до уваги докази, надані Державіаслужбою у клопотанні від 21.10.2019 № 4/1075-19.
По об`єкту будівництва за адресою: м. Львів, вул. І. Пулюя, 40 (36) містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки та дозвільні документи прийняті на їх основі видані з порушенням законодавства України, оскільки при їх видачі відповідними органами не враховані обмеження, які діють на приаеродромній території аеродрому «Львів» та не здійснено відповідного погодження, а тому оскаржуване будівництво здійснюється без відповідних документів, які дають право на виконання будівельних робіт.
Відзиви на апеляційну скаргу подані не були. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Сторони в судове засідання не звились, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. 
Відповідно до по 1. ч. 3 ст. 124 КАС України, судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється  за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу.
З урахуванням наведених вище положень КАС України, усі учасники справи окрім Товариства з обмеженою відповідальністю «ВБК Технобуд», були повідомлені про дату судового засідання на офіційну електронну адресу.
Відповідно до частин другої та третьої статті 129 КАС України, учасник судового процесу повинен за допомогою електронної пошти (факсу, телефону) негайно підтвердити суду про отримання тексту повістки. Текст такого підтвердження роздруковується, а телефонне підтвердження записується відповідним працівником апарату суду, приєднується секретарем судового засідання до справи і вважається належним повідомленням учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою учаснику судового процесу з моменту надходження до суду підтвердження про отримання тексту повістки.  Якщо протягом дня, наступного за днем надсилання тексту повістки, підтвердження від учасника судового процесу не надійшло, секретар судового засідання складає про це довідку, що приєднується до справи і підтверджує належне повідомлення учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою з моменту складання секретарем судового засідання відповідної довідки.
Отже, з урахуванням наведених вище положень КАС України, учасники справи вважаються належним чином повідомленими про дату судового засідання.
Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.
Від  Товариства з обмеженою відповідальністю «ВБК Технобуд» на адресу суду неодноразово повертались   судові повістки із відміткою відділення поштового зв`язку про невручення судової повістки  «за закінченням терміну зберігання» або « за нерозшуком».
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 124 КАС України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються  юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КАС України, учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
З урахуванням наведених вище положень КАС України, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВБК Технобуд» вважається належним чином повідомленим про дату судового засідання. 
Згідно із ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що відповідно до затвердженого в.о. першого заступника Голови Державіаслужби Акта позапланової інспекційної перевірки приаеродромної території аеродрому Львів ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» від 13.12.2017 (далі Акт) встановлено, що, зокрема, будівництво «ЖК «Галицький Лев», вул. Пулюя, 40, замовником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Діексбі Інтернешнл», генеральний підрядник ТОВ «ВБК Технобуд», знаходиться у радіусі 10 км від контрольної точки аеродрому Львів ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького». У цьому ж Акті зазначено, що Державіаслужбою не здійснювалося погодження вибору майданчиків для проектування будівництва, розширення, реконструкції і технічного переобладнання, не надавався висновок щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів  на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів. У п. 2 висновку Акта рекомендовано Голові Державіаслужби винести рішення про припинення будівництва за, зокрема, об`єктом будівництва  «ЖК «Галицький Лев», АДРЕСА_1 .
Керівником Дежавіаслужби України винесено рішення №104 від 13.02.2018 про припинення будівництва (діяльності, передбаченої частиною другою статті 69 Повітряного кодексу України) на приаеродромній території щодо ТзОВ «Діексбі Інтернешнл» та рішення №118 від 16.02.2018 про припинення будівництва(діяльності, передбаченої частиною другою статті 69 Повітряного кодексу України)  на приаеродромній території щодо ТзОВ «ВБК Технобуд».
21.09.2006 укладено інвестиційний договір між ТзОВ «Діексбі Інтернешнл» та Львівським вищим професійним училищем ресторанного сервісу та туризму про будівництво на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, 36 та 34А та відведена Львівському вищому професійному училищу ресторанного сервісу та туризму для забудови та спорудження об`єкту.
ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького 16.07.2018 сформував висновок експлуатанта аеродрому та провайдера аеронавігаційного обслуговування, в якому зазначив, що комісія з погодження будівництва висотних об`єктів на приаеродромній території ДП «МА Львів» імені Данила Галицького» розглянула матеріали погодження місця розташування та висоти комплексу багатоповерхових житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями по вул. І.Пулюя, 36 у м. Львові. Ця комісія визначила, що за нормативами сертифікаційних вимог розташування комплексу багатоповерхових житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями по вул. І.Пулюя, 36 у м. Львові не є перешкодою на при аеродромній території аеродрому «Львів».
19.07.2018 ДП обслуговування повітряного руху «Украерорух» сформував висновок провайдера аеронавігаційного обладнання про те, що комплекс багатоповерхових житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями по вул.. І.Пулюя, 36 у м. Львові не впливатиме на польоти повітряних суден за встановленими правилами на аеродроми, обслуговування повітряного руху яких здійснюється Украерорухом. Цей висновок був адресований Львівському професійному коледжу ресторанного сервісу та туризму за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, 36.
13.09.2018 ТзОВ «Діексбі Інтернешнл» скерувало Голові Державіаслужби України заявку щодо розгляду та надання погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації.
Листом від 21.10.2018 Державіаслужба повернула заявку із пакетом документів ТзОВ «Діексбі Інтернешнл» у зв`язку із невідповідністю вказаної у заявці адреси будівництва (м. Львів, вул. І. Пулюя, 40) та необхідністю сплати збору за погодження будівництва.
11.04.2019 Державіаслужба України листом №4/343-19 звернулася до управління архітектури і урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради та Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської облдержадміністрації про надання копій містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, вихідних даних по об`єктах будівництва за адресами: м. Львів, вул. Пулюя, 36 та м. Львів, вул. Пулюя, 40, а також з вимогою вжити заходів, спрямованих на припинення будівництва за вказаними адресами.
Листом від 24.04.2019 Управління архітектури і урбаністики Львівської міської ради повідомило Державіаслужбу України, що звернення Державіаслужби від 11.04.2019 скеровано до інспекції ДАБК у м. Львові, а також, що скерувало на адресу Державіаслужби запитувані містобудівні умови і обмеження.
Наказами департаменту містобудування Львівської міської ради  від 11.11.2014 №339, від 05.12.2014 №381, від 26.12.2014 №№435-441, від 13.05.2015 №156-161, від 02.03.2015 №56 затверджено містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки на будівництво Львівським вищим професійним училищем ресторанного сервісу та туризму багатоповерхового житлового будинку із вбудовано-прибудованими приміщеннями по 
АДРЕСА_2 від 10.09.2018 №467, від 23.01.2019 №26, від 21.10.2015 №528, від25.04.2016 №192, від 25.04.2016 №191, від 17.03.2016 №107 та №107, від 01.06.2016 №251, від 10.08.2018 №337, від14.02.2015 №76, від 21.10.2015 №527, від 17.03.2016 №104 та №105 новозбудованому багатоповерховому житловому будинку із вбудовано-прибудованими приміщеннями на земельній ділянці на вул. І.Пулюя, 36 присвоєно поштову адресу корпусів будинку №40.
07.08.2019 Львівський професійний коледж ресторанного сервісу та туризму (Львівське вище професійне училище ресторанного сервісу та туризму) звернувся до голови Державіаслужби України про розгляд та надання погодження місця розташування об`єкта за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, 36 на при аеродромній території.
20.09.2019 Державіаслужба України сформувала висновок щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на при аеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації та адресувала його Львівському професійному коледжу готельно-туристичного та ресторанного сервісу, яким погодила місце розташування будівництва на земельній ділянці за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, 36.
Починаючи з 24.11.2014  по 16.03.2016 ТзОВ «Діексбі Інтернешнл» було подано до Департаменту ДАБІ у Львівській області декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Будівництво багатоповерхового житлового будинку із вбудовано-прибудованими приміщенням по вул. Пулюя, 36 у м. Львові.
30.05.2018, 27.07.2018, 29.11.2018 Інспекцією ДАБК у м. Львові видано сертифікати, якими засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта: «Будівництво багатоповерхового житлового будинку із вбудовано-прибудованими приміщеннями по вул. Пулюя, 36 у м. Львові».
Починаючи з 05.10.2018, почалася реєстрація права власності на квартири  у новозбудованих будинках за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, 40
Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав,  що Інспекцією ДАБК у м. Львові видано сертифікати, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта: «Будівництво багатоповерхового житлового будинку із вбудовано-прибудованими приміщеннями по вул. Пулюя, 36 у м. Львові», а починаючи з 05.10.2018 почалася реєстрація права власності на квартири  у новозбудованих будинках за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, 40.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Повітряний кодекс України (далі - ПК України) встановлює правові основи діяльності в галузі авіації.
Відповідно до Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №520 від 08.10.2014 р. (далі - Положення №520), Державіаслужба є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації. До основних завдань Державіаслужби належить, зокрема, погодження місця розташування, висоти об`єктів на приаеродромних територіях з урахуванням умов впливу авіаційного шуму і емісій авіаційних двигунів та об`єктів, які можуть вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних засобів цивільної авіації (п.п.30 п.4 Положення №520).
Згідно з пп. 9, 40 п. 4 Положення №520 Державіаслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює нагляд та контроль за дотриманням суб`єктами авіаційної діяльності вимог законодавства, авіаційних правил України, зокрема шляхом проведення планових і позапланових перевірок, аудитів та інспектувань, а також ситуаційних експериментів, випробувань, оглядів, спостережень; організовує та контролює у межах повноважень, передбачених законом, суб`єктів авіаційної діяльності та експлуатантів аеропортів щодо дотримання авіаційних правил України в частині забезпечення екологічної безпеки цивільної авіації.
Відповідно до ч.2 ст.72 Земельного кодексу України на приаеродромній території відповідно до закону запроваджується особливий режим використання земель.
Відповідно до ч.1 ст. 69 ПК України будівлі і природні об`єкти, розташовані на приаеродромній території, не повинні становити загрози для польотів повітряних суден.
На приаеродромній території запроваджується особливий порядок здійснення діяльності, яка може вплинути на безпеку авіації та створити перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження. До такої діяльності серед іншого належить - будівництво (п.1 ч.2 ст. 69 ПК України).
Визначення умов забудови, використання землі і споруд та здійснення діяльності, зазначеної у ч. 2 ст. 69 ПК України, на приаеродромній території здійснюється органами місцевого самоврядування згідно із законом за погодженням з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації.
У смугах повітряних підходів до аеродромів може бути обмежено спорудження об`єктів, у яких може одночасно перебувати значна кількість людей, а також об`єктів підвищеної небезпеки, обмежено розташування високовольтних повітряних ліній (ч. 7 ст. 69 ПК України).
Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 79 ПК України до повноважень місцевих органів виконавчої влади належать: здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування пасажирів в аеропортах підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, зв`язку; дотримання вимог щодо використання приаеродромної території.
Визначення умов забудови, використання землі і споруд та здійснення діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, на приаеродромній території здійснюється органами місцевого самоврядування згідно із законом за погодженням з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації (ч. 3 ст. 69 ПК України).
Наказом Міністерства інфраструктури України №721 від 30.11.2012 р. затверджено Порядок погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації (далі - Порядок №721), який встановлює порядок розгляду та надання Державіаслужбою України погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації відповідно до ПК України.
Згідно з п. 1.2 Порядку №721 дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форм власності, які займаються будівництвом об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, провайдерів аеронавігаційного обслуговування та експлуатантів аеродромів (вертодромів).
Пунктом 3.4 Порядку №721 Державіаслужба розглядає матеріали, проводить оцінку розміщення об`єктів, що проектуються з урахуванням Висновку експлуатанта, Висновку провайдера, та надає висновок щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації (додаток 4 до цього Порядку), або готує обґрунтовану відмову у наданні погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації (додаток 5 до цього Порядку).
Відповідно до п. 3.5 Порядку №721 рішення щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, або відмова у наданні погодження приймається більшістю голосів членів зазначеної спеціальної комісії, присутніх на засіданні.
Згідно з ч.10 ст. 69 ПК України органи виконавчої влади, юридичні та фізичні особи незалежно від форми власності, які допустили порушення порядку діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, зобов`язані згідно з рішенням уповноваженого органу з питань цивільної авіації припинити будівництво чи діяльність, зазначену в частині другій цієї статті, до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.
Отже, Державіаслужба є уповноваженим органом з питань цивільної авіації, до повноважень якого належить погодження місця розташування, висоти об`єктів на приаеродромних територіях, шляхом розгляду матеріалів, що подаються зацікавленими суб`єктами містобудування, проведення оцінки розміщення об`єктів, що проектуються з урахуванням Висновку експлуатанта, Висновку провайдера, та надання висновку щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації (додаток 4 до цього Порядку), або готує обґрунтовану відмову у наданні погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації. За рішенням Державіаслужби органи виконавчої влади, юридичні та фізичні особи незалежно від форми власності, які допустили порушення особливого порядку будівництва на приаеродромній території, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, зобов`язані припинити будівництво до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019р. у справі №810/3046/17 зазначено, що аналіз наведених положень ст. 69 ПК України у взаємозв`язку з нормами Положення №520 та Порядку №721, дає підстави для висновку, що в разі виявлення порушення особливого порядку будівництва на приаеродромній території, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, Державіаслужба приймає рішення про припинення будівництва до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства, яке є обов`язковим для органів виконавчої влади, юридичних та фізичних осіб незалежно від форми власності, які допустили це порушення.
При цьому, Державіаслужба діє як суб`єкт владних повноважень послідовно, в чітко визначеному порядку. Зокрема, Державіаслужба наділена контролюючими функціями, приймає рішення про припинення будівництва до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства, що свідчить про публічно-правовий характер дій позивача.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що рішення №104 від 13.02.2018 про припинення будівництва (діяльності, передбаченої частиною другою статті 69 Повітряного кодексу України) на приаеродромній території винесено щодо ТзОВ «Діексбі Інтернешнл» та рішення №118 від 16.02.2018 про припинення будівництва (діяльності, передбаченої частиною другою статті 69 Повітряного кодексу України)  на приаеродромній території винесено щодо ТзОВ «ВБК Технобуд».
Підставою для винесення зазначених рішень позивача стали результати перевірки, оформлені Актом позапланової інспекційної перевірки приаеродромної території аеродрому Львів ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» від 13.12.2017, затвердженим в.о. першого заступника Голови Державіаслужби, яким встановлено, що, зокрема, будівництво «ЖК «Галицький Лев», вул. Пулюя, 40, замовником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Діексбі Інтернешнл», генеральний підрядник ТОВ «ВБК Технобуд», знаходиться у радіусі 10 км від контрольної точки аеродрому Львів ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького». У цьому ж Акті зазначено, що Державіаслужбою не здійснювалося погодження вибору майданчиків для проектування будівництва, розширення, реконструкції і технічного переобладнання, не надавався висновок щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів  на при аеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів. У п. 2 висновку Акта рекомендовано Голові Державіаслужби винести рішення про припинення будівництва за, зокрема, об`єктом будівництва  «ЖК «Галицький Лев», АДРЕСА_1 .
Також судом встановлено, що будівництво комплексу багатоповерхових житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями по вул. І.Пулюя, 36 було розпочато без відповідного погодження Державіаслужби України, з порушенням статті 69 ПК України.
Самочинним будівництвом, в розумінні статті 376 Цивільного кодексу України, є житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
У постанові Великої Палати Верховного суду від 29.01.2020 у справі №№822/2149/18 зроблено правовий висновок про те, що правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майно залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва.
За змістом частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: (1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, (2) істотного порушення будівельних норм і правил.
У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови, суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва.
У випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися частиною першою статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року   № 3038-VI, за якою у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.
В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.
Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4 статті 376 ЦК України).
В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови.
Отже, позивач, довідавшись, що будівництво на земельній ділянці за адресою: м. Львів, вул. І.Пуюя, 36, здійснюється без необхідних документів, мав право звертатися до суду про визнання такого будівництва самочинним і знесення. Визначальним у такому спорі є з`ясування обставин щодо наявності чи відсутності передбачених законом документів, що дають право виконувати будівельні роботи.
З матеріалів справи слідує, що 16.07.2018 ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького сформував висновок експлуатанта аеродрому та провайдера аеронавігаційного обслуговування, в якому зазначив, що комісія з погодження будівництва висотних об`єктів на при аеродромній території ДП «МА Львів» імені Данила Галицького розглянула матеріали погодження місця розташування та висоти комплексу багатоповерхових житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями по вул. І.Пулюя, 36 у м. Львові. Ця комісія визначила, що за нормативами сертифікаційних вимог розташування комплексу багатоповерхових житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями по вул. І.Пулюя, 36 у м. Львові не є перешкодою на при аеродромній території аеродрому «Львів».
19.07.2018 ДП обслуговування повітряного руху «Украерорух» сформував висновок провайдера аеронавігаційного обладнання про те, що комплекс багатоповерхових житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями по вул.. І.Пулюя, 36 у м. Львові не впливатиме на польоти повітряних суден за встановленими правилами на аеродроми, обслуговування повітряного руху яких здійснюється Украерорухом. Цей висновок був адресований Львівському професійному коледжу ресторанного сервісу та туризму за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, 36
13.09.2018 ТзОВ «Діексбі Інтернешнл» скерувало Голові Державіаслужби України заявку щодо розгляду та надання погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації.
Листом від 21.10.2018 Державіаслужба повернула заявку із пакетом документів ТзОВ «Діексбі Інтернешнл» у зв`язку із невідповідністю вказаної у заявці адреси будівництва (м. Львів, вул. І. Пулюя, 40) та необхідністю сплати збору за погодження будівництва.
Також судом встановлено, що невідповідність вказаної у заявці адреси будівництва  - м. Львів, вул. І. Пулюя, 40, (тоді як затверджені містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки на будівництво Львівським вищим професійним училищем ресторанного сервісу та туризму багатоповерхового житлового будинку із вбудовано-прибудованими приміщеннями по вул. Пулюя, 36 у м. Львові), пов`язана з тим, що земельна ділянка, яка належить на праві користування Львівському вищому професійному училищу ресторанного сервісу та туризму (Львівському професійному коледжу ресторанного сервісу та туризму), з яким ТзОВ «Діексбі інтернешнл» укладено інвестиційний договір про будівництво на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, 36 та 34А, знаходиться за адресою: вул. Пулюя, 36 у м. Львові, а розпорядженнями Франківської районної адміністрації м. Львова новозбудованому багатоповерховому житловому будинку із вбудовано-прибудованими приміщеннями на цій земельній ділянці (вул. І.Пулюя, 36) присвоєно поштову адресу: вул. І.Пулюя, будинок №40.
Разом з тим, судом першої інстанції вірно зазначено,  що позивач лише 11.04.2019 звернувся до управління архітектури і урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради та Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської облдержадміністрації про надання копій містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, вихідних даних по об`єктах будівництва за адресами: м. Львів, вул. Пулюя, 36 та м. Львів, вул. Пулюя, 40. У цьому зверненні Державіаслужба просила вжити заходів, спрямованих на припинення будівництва за вказаними адресами.
Листом від 24.04.2019 Управління архітектури і урбаністики Львівської міської ради повідомило Державіаслужбу України, що звернення Державіаслужби від 11.04.2019 скеровано до інспекції ДАБК у м. Львові, а також, що скерувало на адресу Державіаслужби запитувані містобудівні умови і обмеження.
Таким чином, судом першої інстанції вірно наголошено, що обставини, пов`язані із відсутністю у відповідачів погодження на будівництво на приаеродромній території, Державіаслужба почала з`ясовувати після винесення Рішень №104 від 13.02.2018, №118 від 16.02.2018 про припинення будівництва.
Крім того, суд встановив, що відповідачем, ТзОВ «Діексбі Інтернешнл» за участю  Львівського професійного коледжу ресторанного сервісу та туризму, як суб`кта, у користуванні якого знаходиться забудована земельна ділянка, вчинялися дії щодо отримання погодження від Державіаслужби на будівництво на приаеродромній території, а саме: 
-          16.07.2018 ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького сформовано висновок експлуатанта аеродрому та провайдера аеронавігаційного обслуговування про відсутність перешкод для будівництва комплексу багатоповерхових будинків за адресою: вул. І.Пулюя, 36 у м. Львові, на при аеродромній території аеродрому «Львів»; 
-          19.07.2018 ДП обслуговування повітряного руху «Украерорух» сформував висновок провайдера аеронавігаційного обладнання про те, що комплекс багатоповерхових житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями по вул. І.Пулюя, 36 у м. Львові не впливатиме на польоти повітряних суден за встановленими правилами на аеродроми, обслуговування повітряного руху яких здійснюється Украерорухом; 
-          13.09.2018 ТзОВ «Діексбі Інтернешнл» скерувало Голові Державіаслужби України заявку щодо розгляду та надання погодження місця розташування та висоти об`єктів на при аеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації;
-          07.08.2019 Львівський професійний коледж ресторанного сервісу та туризму звернувся до голови Державіаслужби України про розгляд та надання погодження місця розташування об`єкта за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, 36 на при аеродромній території; 
-          20.09.2019 Державіаслужба України сформувала висновок щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на при аеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації та адресувала його Львівському професійному коледжу готельно-туристичного та ресторанного сервісу.
Наведені дії  узгоджуються із Пунктами 3.4 та 3.5 Порядку №721.
Щодо доводів апелянта про те, що висновок позивача щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на при аеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації надано не відповідачам, а Львівському професійному коледжу ресторанного сервісу та туризму, то суд колегія суддів апеляційного суду в цій частині погоддується із висновком суду першої інстанції про те, що висновок лише адресовано Львівському професійному коледжу ресторанного сервісу та туризму, а «надано» висновок щодо погодження місця розташування та висоти, розташованого на приаеродромній території об`єкта - багатоповерхового житлового будинку із вбудовано-прибудованими приміщеннями по вул. Пулюя, 40 у м. Львові, замовником будівництва якого є ТзОВ «Діексбі інтернешнл», і який розміщений на земельній ділянці, що знаходиться у користуванні Львівського професійного коледжу ресторанного сервісу та туризму.
Крім цього,  30.05.2018, 27.07.2018, 29.11.2018 Інспекцією ДАБК у м. Львові видано сертифікати, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта: «Будівництво багатоповерхового житлового будинку із вбудовано-прибудованими приміщеннями по вул. Пулюя, 36 у м. Львові», а починаючи з 05.10.2018 почалася реєстрація права власності на квартири  у новозбудованих будинках за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, 40.
Суд  першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач, ТзОВ «Діексбі Інтернешнл», розпочав будівництво без його погодження з Державіаслужбою України, однак, відповідач вчинив усі дії для усунення виявленого порушення та отримав висновок позивача про  погодження місця розташування та висоти новозбудованих будинків за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, 40, яким позивач узгодив місце розташування комплексу багатоповерхових житлових будинків за адресою знаходження земельної ділянки (м. Львів, вул. Пулюя, 36), на якій збудований комплекс багатоквартирних житлових будинків.
Щодо  вимоги позивача про визнання протиправними дії Департаменту містобудування Львівської міської ради: щодо затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво багатоповерхових житлових будинків із вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою: м. Львів, вул. І. Пулюя, 36, затверджених наказами департаменту містобудування, то колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI, планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема: прогнозування розвитку територій; забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій; обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням; взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій; визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон і об`єктів.
Відповідно до частин 1-8 статті 29 Закону №3038-VI, основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.
Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.
Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру.
Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.
Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.
Містобудівні умови та обмеження серед іншого містять: гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж. Перелік зазначених умов є вичерпним.
Частиною 8 статті 29 Закону № 3038-VI чітко визначено, що містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.
Враховуючи, що 30.05.2018, 27.07.2018, 29.11.2018 Інспекцією ДАБК у м. Львові видано сертифікати, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта: «Будівництво багатоповерхового житлового будинку із вбудовано-прибудованими приміщеннями по вул. Пулюя, 36 у м. Львові», а починаючи з 05.10.2018 почалася реєстрація права власності на квартири  у новозбудованих будинках за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, 40, то містобудівні умови забудови земельної ділянки вичерпали свою дію, в зв`язку з чим дана  позовна вимога не підлягає задоволенню.
Отже, враховуючи, що відповідачем реалізовано своє право на новостворений об`єкт будівництва на підставі сертифікату, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації, зареєстрував право власності на такий об`єкт, крім того вчинив дії щодо відчуження квартир у новоствореному об`єкті,  то вищевказаний дозвіл на будівельні роботи вичерпав свою дію і його скасування становить втручання у володіння майном.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав визначати будівництво, здійснене  ТзОВ «Діексбі Інтернешнл», самочинним.
Щодо вимог про знесення самочинного будівництва, заявлених до ТзОВ «ВБК Технобуд», то суд першої інстанції вірно вказав, що  такі задоволенню не підлягають у зв`язку з тим, що генеральний підрядник, яким є цей відповідач, не є тим суб`єктом, до якого можуть бути заявлені зазначені вимоги.
Аналогічно, щодо вимог про знесення самочинного будівництва, заявлених до Департаменту містобудування Львівської міської ради,  Державної архітектурно-будівельної інспекції України, то вони не є тими суб`єктами, до яких можуть бути заявлені зазначені вимоги.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції  дійшов вірного висновку про необґрунтованість позовних вимог, відтак - про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та  зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.
Відповідно до ч. 2 ст. 317 КАС України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної авіаційної служби України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року у справі №826/4903/18  - без з мін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.    

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	І. В. Глушко  	
Повне судове рішення складено 16.11.2020р.