ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
іменем України

09 жовтня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/2055/20
Головуючий у першій інстанції – Требух Н.В.   
Апеляційне провадження № 22-з/4823/43/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Висоцької Н.В.
суддів:  Бобрової І.О., Мамонової О.Є.,
із секретарем– Шкарупою Ю.В., 
учасники справи: позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Виконавчий комітет Чернігівської міської ради, державний реєстратор Симоненко Олена Анатоліївна,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, державного реєстратора Симоненко Олени Анатоліївни про визнання протиправними і скасування рішення органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та скасування державної реєстрації права власності,
                                В С Т А Н О В И В :
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, державного реєстратора Симоненко О.А. про визнання протиправними і скасування рішення органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та скасування державної реєстрації права власності. 
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.07.2020 позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано рішення органу приватизації №232 від 25.07.2018 щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 . Визнано недійсним Свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1 , на квартиру АДРЕСА_1 , видане 26.07.2018 виконавчим комітетом Чернігівської міської ради на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1620537374101, номер запису про право власності 27459783 та державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1620537374101, номер запису про право власності 27459816.
Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 31.07.2020 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката та 560, 53 грн. у відшкодування сплаченого судового збору, а всього 2560, 53 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2000,00 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката та 560,53 грн у відшкодування сплаченого судового збору, а всього 2560, 53 грн.
Стягнуто з виконавчого комітету Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 2000, 00 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката та 560, 53 грн у відшкодування сплаченого судового збору, а всього 2560, 53 грн.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями суду представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 – ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.07.2020 та додаткове рішення цього ж суду від 31.07.2020, та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Постановами Чернігівського апеляційного суду від 25.09.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.07.2020 та додаткове рішення цього ж суду від 31.07.2020 залишені без змін.
28.09.2020 представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Прокоф`єв Б.І. подав до суду апеляційної інстанції заяву про відшкодування судових витрат по справі № 750/2055/20.
В обґрунтування такої заяви посилається на ч. 8 ст. 141 ЦПК України, та зазначає, що разом з відзивом на апеляційну скаргу було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. Крім того, стороною позивача зазначалося в процесі судового розгляду про необхідність стягнення судових витрат на правову допомогу безпосередньо з відповідачів. Позивач скористався правовою допомогою по даній справі, у зв`язку з відсутністю необхідних правових знань під час її розгляду в апеляційній інстанції.
ОСОБА_1 було сплачено адвокату винагороду в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується письмовими доказами, крім того, що апеляційні скарги було подано лише ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залишені без задоволення, витрати позивача на правову допомогу просить стягнути виключно з зазначених відповідачів у розмірі 5000,00 грн.
Судом апеляційної інстанції учасникам справи було направлено копію заяви ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_5 , про відшкодування судових витрат у справі (а.с. 46), та роз`яснено, що вони мають право подати відзив та свої заперечення на вказану заяву до 09.10.2020, та було направлено судові повістки.
Копії заяви про відшкодування судових витрат у справі учасниками справи отримані завчасно, що підтверджується зворотніми повідомленнями, які містяться в матеріалах справи (а.с. 57, 58, 59, 62 т. 2), про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином (а.с. 53, 54, 55, 56, 60, 61 т. 2).
Відсутність відзиву чи заперечень не перешкоджає вирішенню поданої заяви про відшкодування судових витрат у даній справі.
Перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на надання професійної правничої допомоги, суд приходить до висновку, що вона підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Згідно з правилами пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, матеріали справи містять копію Договору про надання правової допомоги № 21/20 від 02.03.2020 укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_5 , згідно якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати клієнту правові послуги в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, а Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату винагороду за надання правової допомоги (а.с. 38 т. 2), квитанцію № 291216 від 25.09.2020 про сплату 5000,00 грн, в якій найменування послуги зазначено: правова допомога по справі № 750/2055/20 по Договору про правову допомогу від 02.03.2020 та акту від 25.09.2020 в Чернігівському апеляційному суді (а.с. 39 т. 2), Акт виконаних робіт від 25.09.2020, згідно якого загальна вартість наданих послуг складає 5000,00 грн (а.с. 40 т. 2), копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_5 (а.с. 41 т. 2).
Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача – адвокатом Прокоф`євим Б.І. у відзиві на апеляційну скаргу було зазначено вимогу про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 усіх судових витрат понесених ним під час розгляду справи в апеляційній інстанції (а.с. 237-241 т. 1).
Ураховуючи те, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.07.2020 позов ОСОБА_1 задоволено, постановою Чернігівського апеляційного суду від 05.09.2020 рішення суду першої інстанції залишено без змін, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката у відповідності до ч. ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, заявлений розмір витрат за надання професійної правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн є завищеним, та підлягає зменшенню до 3000,00 грн., які слід стягнути з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Виконавчого комітету Чернігівської міської ради по 1000,00 грн з кожного на користь позивача ОСОБА_1 .
Отже, не ґрунтуються на нормах процесуального права вимога, щодо стягнення витрат на правову допомогу, лише з двох відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.
За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви щодо розподілу судових витрат під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції  на користь позивача.
Керуючись ст.ст.  141, 270, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 
                                П О С Т А Н О В И В :
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), Виконавчого комітету Чернігівської міської ради (м. Чернігів, вулиця Магістратська, буд. 7, код ЄДРПОУ 04062015) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) по 1000,00 грн з кожного витрат на професійну правничу допомогу.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.
Повний текст судового рішення виготовлено 09.10.2020 
Головуючий                                                        Судді :