ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/564/19  Номер провадження 22-ц/814/2321/20	Головуючий у 1-й інстанції Стрельченко Т. Г.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.
суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.
секретар Гнатюк О.С.

імена (найменування) сторін:
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач:  ОСОБА_2 

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_2 
на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області, ухвалене 01 вересня 2020 року у складі судді Стрельченко Т.Г.
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-
В С Т А Н О В И В :
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь щомісячно 4173 грн. відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, довічно, та 700 000 грн. моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог вказував, що вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Вироком встановлено, що 12 серпня 2017 року водій автомобіля ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який, перебував у стані алкогольного сп`яніння, допустив зіткнення зі скутером «Viper R3» під керуванням ОСОБА_1 .
Вказував, що внаслідок дорожньо-транспортної події він отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеню, ран голови та кінцівок, множинних переломів кісток скелету, ушкодження плечової артерії, пневмотораксу з розвитком травматичного шоку.
Ушкодженням здоров`я йому було заподіяно матеріальної та моральної шкоди, яку він просить стягнути з особи, що її заподіяла.
Ухвалою Новосанжарського районного суду від 17 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у розмірі 4 173 грн. довічно щомісячно без розгляду.
Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 400 000 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 , просив змінити його та зменшити розмір моральної шкоди до мінімального розміру, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення місцевого суду, повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 червня 2018 року, який набрав законної сили 17 червня 2020 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. 
Вироком встановлено, що 12 серпня 2017 року близько 21 години 00 хвилин по вул. Клименка в с. Мала Перещепина Новосанжарського району Полтавської області в напрямку с. Писарівка до центру с. Мала Перещепина рухався автомобіль ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, минаючи господарство № 3 по вул. Клименка, не переконався в безпечності виконуваного ним маневру, змінив напрямок свого руху, виїхавши при цьому на зустрічну смугу для руху, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, внаслідок чого відбулось зіткнення його автомобіля зі скутером «Viper R3» під керуванням ОСОБА_1 , який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухався в зустрічному напрямку. 
Внаслідок дорожньо-транспортної події водій скутера ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеню, рани голови та кінцівок, множинних переломів кісток скелету, ушкодження плечової артерії, пневмотораксу з розвитком травматичного шоку, які у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення (а.с. 13-18).
Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Апелянтом не заперечуються фактичні обставини справи, проте стверджується, що визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає принципу розумності, виваженості та справедливості.
Всупереч вимогам ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України апелянтом не надано доказів, які б свідчили про те, що відшкодування моральної шкоди у розмірі 400 000 грн. не відповідає характеру та обсягу страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач.
Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 позивачеві було заподіяно шкоду здоров`ю, фізичний біль та страждання, які полягали у отриманні тяжких тілесних ушкодженнях та подальшому проходженні важкої, тривалої та болісної реабілітації.
Доказами по справі підтверджено (а.с. 11, 29-33), що внаслідок ДТП ОСОБА_1 втратив ліву верхню кінцівку, у зв`язку із чим йому встановлено інвалідність 2 групи.
За спеціальністю позивач є слюсарем з ремонту автомобілів, електрогазозварювальник, що підтверджується дипломом кваліфікованого робітника (а.с. 12).
Внаслідок отриманого ушкодження здоров`я ОСОБА_1 втратив можливість працювати з використанням обох рук, що унеможливлює його подальшу роботу за спеціальністю та створює низку обмежень у реалізації ним свого конституційного права на працю.
Враховуючи працездатний вік позивача, втрата можливості роботи за спеціальністю завдає постійних моральних страждань та необхідність докладання зусиль для пошуку нових шляхів для реалізації свого трудового потенціалу.
Зазначені обставини дають підстави для висновку, що відшкодування моральної шкоди у розмірі 400 000 грн. повною мірою відповідає характеру моральних страждань позивача та є розумним та справедливим.
Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.
Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.
Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                        О.Ю. Кузнєцова 
Судді                                                                        С.А. Гальонкін
                                                                       Л.М. Хіль