П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
Справа №  120/3787/20-а 
Головуючий у 1-й інстанції:   Свентух В.М.
Суддя-доповідач:  Сапальова Т.В. 
02 листопада 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Капустинського М.М.  Смілянця Е. С. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій Вінницького обласного військового комісаріату щодо відмови у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України Вінницькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2018 року основного розміру пенсії; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України Вінницькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2018 року основного розміру пенсії; визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 01 січня 2018 року 50 відсотків, а з 01 січня 2019 року - 75 відсотків сум підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату пенсії (з врахуванням раніше виплачених сум) з 01 січня 2018 року з урахуванням 100 відсотків сум підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року та з урахуванням індексації.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року позов повернуто особі, яка його подала.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що правовідносини щодо заявлених позовних вимог регулюються одними нормативно-правовими актами, які встановлюють порядок перерахунку пенсії військовослужбовцям. Також апелянт стверджує, що дотримав вимоги ст.160 КАС України щодо форми та змісту позовної заяви. Крім того, ОСОБА_1 зазначає про те, що суд першої інстанції має право роз`єднати позовні вимоги в окремі провадження, тому підстави для повернення позовної заяви відсутні.
Відповідачі у відзивах на апеляційну скаргу заперечили проти її доводів і зазначили, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивача не пов`язані між собою підставою виникнення або/та поданими доказами, тому порушено правила об`єднання позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позову, виходячи з наступного.
З матеріалів справи встановлено, що оскаржувана ухвала Вінницького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року прийнята на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Відповідно до п.6 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).
В свою чергу ст.172 КАС України встановлює правила об`єднання і роз`єднання позовів.
Згідно з ч.1 ст.172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
П.2 ч.1 ст.172 КАС України передбачено, що суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами одного й того самого позивача до різних відповідачів.
Відповідно до ч.3 ст.172 КАС України об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.
Згідно з ч.ч.4-5 ст.172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.
Ч.ч.6-7 ст.172 КАС України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.
Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.
Про об`єднання справ в одне провадження або роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.
Таким чином, в одному позові можуть бути об`єднані пов`язані між собою позовні вимоги.
У разі об`єднання в одному позові вимог, які не пов`язані між собою, крім випадків, передбачених ч.ч.4-5 ст.172 КАС України, суд має право роз`єднати позовні вимоги.
Водночас, у разі заявлення в одному позові позовних вимог, об`єднання в одне провадження яких не дозволяється ч.ч.4-5 ст.172 КАС України суд постановляє ухвалу про повернення позовної заяви на підставі п.6 ч.4 ст.169 КАС України.
З матеріалів справи встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Вінницького обласного військового комісаріату пов`язані з видачею довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.03.2018. В той же час позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України Вінницькій області пов`язані з перерахунком пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2018.
Отже, виходячи зі змісту позовних вимог, позивач не погоджується з розміром перерахованої пенсії з 01.03.2018, видами та розміром грошового забезпечення, з якого проведено вказаний перерахунок, а також з обмеженням розміру виплати перерахованої пенсії.
З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що заявлені позивачем вимоги пов`язані між собою підставою виникнення, а саме: порядком проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2018.
Крім того, заявлені позивачем вимоги згідно зі ст.20 КАС України підсудні окружним адміністративним судам і не порушують правил об`єднання позовних вимог, встановлених ч.ч.4-5 ст.172 КАС України, тому суд першої інстанції мав право роз`єднати позовні вимоги відповідно до ч.6 ст.172 КАС України.
З урахуванням наведеного висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви відповідно до п.6 ч.4 ст.169 КАС України не ґрунтуються на положеннях чинного процесуального законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 р.).
У Рішенні у справі "Bellet проти Франції" від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Отже, з метою забезпечення права позивача на доступ до суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.
Висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позову не відповідають встановленим у справі обставинам, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до  статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасувати.
Справу направити до  Вінницького окружного адміністративного суду  для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та не підлягає оскарженню відповідно до ст.328 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 листопада 2020 року.

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Капустинський М.М.    Смілянець Е. С.