ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 грудня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/3552/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого  судді  Панченко О.М. (доповідач),
суддів:                        Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     

в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року (суддя Сіпака А.В., м. Запоріжжя) у справі № 280/3552/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка»
до Головного управління ДПС у Запорізькій області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 

встановив:

У травні 2020 року ТОВ «Промелектроніка» звернулось до суду із позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №5832 від 04.02.2020, відповідно до якого ТОВ «Промелектроніка» відповідає критеріям ризиковості платника податку відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 та зобов`язати відповідача виключити позивача з переліку ризикових платників податків.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.08.2020 позовні вимоги задоволено.
Вказане рішення мотивовано безпідставністю оскаржуваного рішення, що податковим органом не спростовано.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Запорізькій області оскаржило його в апеляційному порядку.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що судом першої інстанції не було враховано те, що позивач не скористався своїм правом на подання документального спростування інформації, яка стала підставою для прийняття податковим органом спірного рішення. Також, вказав на недоведеність позивачем причинно-наслідкового зв`язку між прийняттям податковим органом спірного рішення та будь-якими негативними наслідками для позивача, які стосуються його діяльності. Водночас зазначив про правомірність здійснення ним збору та опрацювання податкової інформації, яка використовується для виконання покладених на нього функцій.
Крім того, скаржник вказав на передчасність позовних вимог, оскільки прийняття рішення про відповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податків не є початковим етапом з реєстрації податкових накладних платником, який включає зупинення реєстрації таких накладних. 
Окрім цього, скаржник заперечив проти твердження суду першої інстанції щодо неможливості застосування до спірних правовідносин позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 20.11.2019 по справі № 480/4006/18, оскільки формальна зміна порядку (з порядку № 117 на порядок № 1165) про визнання платника ПДВ ризиковим не має істотного значення при вирішенні питання щодо правового змісту таких рішень та правозастосовної позиції судів.
Щодо вирішення судом першої інстанції питання розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, скаржник вказав, що справи з позовними вимогами про скасування рішень про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН є типовими, справа розглянута судом першої інстанції у порядку спрощеного провадження, а позивачем не надано детального опису виконаних ним робіт (наданих послуг), що ставить під сумнів обґрунтованість та пропорційність таких витрат.
Враховуючи зазначене, скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивач з вимогами апеляційної скарги не погодився, вказав на правомірність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та сторонами не заперечується, що Рішенням Комісії ГУ ДПС у Запорізькій області від 04.02.2020 № 5832 ТОВ «Промелектроніка» визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку.
Правомірність вказаного рішення є предметом спору в межах цієї адміністративної справи, при вирішенні якої колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165.
Згідно п. 3 Порядку № 1165, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
Відповідно до п. 6 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення. У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.
Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення. За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття.
Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.
Додатком 4 до Порядку № 1165, затверджено форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.
Згідно додатку 4 Порядку № 1165, рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку містить формулювання рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку ТОВ «Промелектроніка» № 5832 від 04.02.2020 прийнято з підстав відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, а саме п. 8 Критеріїв, яким визначено випадок наявності у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Згідно додатку 4 Порядку № 1165, в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.
Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Водночас, спірне рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку ТОВ «Промелектроніка» № 5832 від 04.02.2020 не містить розшифровку, яка саме податкова інформація слугувала підставою для віднесення товариства до переліку ризикових платників податку.
Відповідно до п. 26, 27 Порядку № 1165, комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном. Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком. Комісія контролюючого органу в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України, Податкового кодексу України та законів, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також цим Порядком.
Згідно п. 40, 42, 43, 44, 45, 46 Порядку № 1165, засідання комісії контролюючого органу проводиться у разі наявності матеріалів для розгляду. Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення. Рішення, прийняті комісіями контролюючих органів, підлягають реєстрації засобами інформаційних систем ДПС. Матеріали засідання комісії контролюючого органу зберігаються десять років. Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні). Розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи: доповідь секретаря комісії; доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби); внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення; оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою комісії результатів голосування; оформлення протоколу. У протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судом першої інстанції встановлено та доводами апеляційної скарги не спростовано, що на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29.04.2020, 07.05.2020 проведений обшук, в результаті якого копії протоколів або витягів протоколів засідань були вилучені, у зв`язку з чим немає можливості їх надати. Також, представником скаржника надано першу сторінку копії протоколу обшуку від 07.05.2020, в якому зазначено: «Слідчий 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старти лейтенант юстиції ОСОБА_1 , у зв`язку проведенням досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстр досудових розслідувань за №22020000000000032, на підставі ухвали слідчого суд; Корольовського районного суду м. Житомира Сингаївський О.П., від 29.04.2020 №1-кс/296/1426/20, справа №296/3431/20, … пред`явив заступнику начальника ГУ ДПС у Запорізькій області ОСОБА_2 ухвалу слідчого судді про проведення обшуку від « 29» квітня 2020 року …» (а.с. 64).
Проте, зі змісту першої сторінки протоколу обшуку від 07.05.2020 неможливо встановити перелік вилучених речей та документів, на підставі ухвали слідчого судді, а опису  речей та документів, вилучених під час обшуку 07.05.2020, скаржником до суду не надано.
Також, судом першої інстанції правильно не прийнято до уваги посилання скаржника на протокол обшуку від 07.05.2020, як на неможливість надання доказів щодо правомірності свого рішення, оскільки приписами Порядку № 1165 визначено, що рішення комісії контролюючих органів, підлягають реєстрації засобами інформаційних систем ДПС, а матеріали засідання комісії контролюючого органу зберігаються десять років.
Тож, доводами апеляційної скарги не спростовано твердження суду першої інстанції щодо ненадання податковим органом будь-яких документів на підтвердження наявності інформації яка стала підставою для прийняття спірного рішення.
За таких підстав, скаржником, як суб`єктом владних повноважень не надано жодних доказів, які досліджувалися в ході засідання комісії, та які слугували підставою для прийняття спірного рішення № 5832 від 04.02.2020, як і не надано доказів, які б вказували на наявність ознак ризиковості здійснення операцій по певній поданій на реєстрацію податковій накладній, що зумовило б включення ТОВ «Промелектроніка» до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, зокрема п. 8 Критеріїв.
При цьому, рішення № 5832 від 04.02.2020 не містить конкретних підстав його прийняття, як то передбачено Порядком № 1165, що свідчить про його необґрунтованість та невмотивованість.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що податковим органом не доведено існування підстав для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання за ознакою невідповідність реалізованих товарів/послуг придбаним, у зв`язку з чим рішення ГУ ДПС у Запорізькій області № 5832 від 04.02.2020 є протиправним та підлягає скасуванню.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що вказаний висновок суду першої інстанції ними не спростовано.
Зокрема, колегія суддів погоджується з твердженням позивача, викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, що надання платником податків до податкового органу в порядку, передбаченому п. 6 Порядку № 1165, документів з метою прийняття останнім рішення про виключення такого платника з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, є правом платника, а не його обов`язком.
У спірному випадку позивачем прийнято рішення про захист свого порушеного права саме шляхом звернення до суду із цим адміністративним позовом, що не суперечить положенням Порядку № 1165 та іншим нормам податкового законодавства.
Також, судом першої інстанції не заперечується право податкового органу на збирання та опрацювання податкової інформації, яка може бути використана для прийняття останнім відповідних рішень.
Разом із цим, як було зазначено раніше, судом першої інстанції встановлено відсутність документального підтвердження інформації, а також законність джерел її отримання, яка стала підставою для прийняття спірного рішення, що доводами апеляційної скарги не спростовано.
Зі змісту апеляційної скарги не вбачається наявності документально підтверджених обставин для віднесення позивача до переліку ризикових платників на підставі п. 8 критеріїв ризиковості платника податку.
Крім того, колегія суддів погоджується з відхиленням судом першої інстанції посилання податкового органу на правову позицію ВС висловлену у постанові від 27.08.2019 по справі №540/2077/18 та від 20.11.2019 по справі № 480/4006/18 з огляду на те, що остання викладена під час дії Порядку № 117, який діяв до 31.01.2020 включно.
Судом першої інстанції зазначено про істотну відмінність правового регулювання спірних взаємовідносин, що визначений Порядком № 1165 та Порядком № 117, яка полягає саме у тому, що за Порядком № 1165 контролюючий орган приймає рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку, про що безпосередньо зазначається у самому рішенні.
Відтак, висновок ВС про те, що дії контролюючого органу щодо внесення до Інтегрованої системи результатів засідання Комісії (за результатами, якої не приймалось рішення про відмову у реєстрації податкової накладної) рівно як і протокол Комісії не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовуються для виконання покладених на контролюючі органи, функцій та завдань) з метою здійснення відповідних прав та обов`язків, - в даному випадку застосуватись не може, оскільки  змінилося правове регулювання спірних правовідносин.
При цьому, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджено та податковим органом не заперечується факт зупинення реєстрації податкових накладних позивача у період з 07.02.2020 по 28.02.2020, що є наслідком прийняття скаржником спірного рішення.
Щодо передчасності позовних вимог, колегія суддів відхиляє зазначені доводи апеляційної скарги, оскільки у спірному випадку мова не йде про вирішення питання про правомірність зупинення реєстрації податкових накладних, а на розгляд поставлено питання відповідності позивача критеріям ризиковості.
Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
ГУ ДПС у Запорізькій області, як суб`єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого оскаржуваного рішення.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, ну думку суду, належним способом захисту прав позивача, який забезпечить їх ефективне поновлення, є зобов`язання Головного управління ДПС у Запорізькій області виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Щодо посилання скаржника на необґрунтованість та непропорційність витрат на правничу допомогу, що заявлені позивачем до відшкодування, колегія суддів зазначає, що понесення позивачем вказаних витрат підтверджено Договором-дорученням про надання правової допомоги від 07.05.2019 та додатком від 01.10.2019 до нього, рахунком-фактурою № СФ-0000097 від 18.05.2020, платіжним дорученням № 7167 від 18.05.2020, актом приймання-передачі № ОУ-0000П85 від 18.05.2020, а також розрахунком суми гонорару за надану правову допомогу, який доводами апеляційної скарги не спростований (а.с. 42-48).
Частиною 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладено на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, тобто у спірному випадку – на ГУ ДПС у Запорізькій області.
Проте, в порушення вказаної норми скаржником не наведено необґрунтованість та непропорційність заявлених позивачем до стягнення витрат на правову допомогу.
При цьому, колегія суддів не приймає до уваги посилання податкового органу на те, що справи з позовними вимогами про скасування рішень про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН є типовими, оскільки у цьому випадку на розгляді у суді перебуває інший предмет спору.
Також, факт розгляду судом першої інстанції вказаної справи у порядку спрощеного провадження не спростовує обґрунтованість розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу, оскільки останній включає лише підготовку позовної заяви із зазначенням кількості годин, необхідність витрачення яких податковим органом не спростована.
Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року у справі № 280/3552/20 – залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.    
Головуючий   суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко